Справа № 565/2012/25
Провадження № 2/565/84/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання автомобіля марки «Opel Astra H», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого 21 лютого 2020 року за ОСОБА_2 та перереєстрованого 08 березня 2025 року на ОСОБА_3 , об`єктом права спільної сумісної власності сторін, та про поділ цього майна шляхом стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частини вказаного автомобіля у розмірі 100 152,50 грн.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у шлюбі який розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2024 року. Під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набуто у спільну сумісну власність автомобіль марки «Opel Astra H», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Право власності зареєстровано на ім`я відповідача. Автомобіль набуто в інтересах сім`ї для спільного використання за рахунок спільних доходів подружжя. З відповіді Регіонального СЦ ГСЦ МВС від 23 липня 2025 року позивачу стало відомо, що власником вказаного вище авто був відповідач, проте 08 березня 2025 року автомобіль перереєстровано на ОСОБА_4 через електронні сервіси. Позивачем виявлено на сайті https://auto.ria.com/uk/ оголошення з вказаним вище автомобілем, де вартість автомобіля становить 4 850 доларів США, що еквівалентно на день написання позову 200 305,00 грн. Позивач вважає, що має право на отримання грошової компенсації відповідно до частки, яка належалаб їй, оскільки реалізація транспортного засобу була здійснена відповідачем без її згоди та не в інтересах родини.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, визнаються частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсацію у розмірі 10 000,00 грн як різниці між половиною вартості автомобіля марки «Opel», модель «Astra H», 2008 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 , проданого за договором купівлі продажу транспортного засобу №3245/2025/519/0215 від 06 березня 2025 року за 20 000,00 грн. Відповідачем визнаються обставини перебування в шлюбі, розірвання шлюбу, придбання автомобіля марки «Opel», модель «Astra H», 2008 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 , в період шлюбу, відсутність майнових спорів. Відповідачем заперечуються обставини звернення до сайту продажу автомобілів https://auto.ria.com /uk/ і надання будь-яких оголошень на ньому.
Також відповідачем подано додаткові пояснення у справі у яких зазначено, що відповідач визнає обставини перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, факт розірвання шлюбу 06 вересня 2024 року, придбання автомобіля марки «Opel», модель «Astra H», 2008 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 , у період шлюбу, а також факт його подальшого відчуження після розірвання шлюбу. Позовні вимоги визнаються лише частково, а саме в частині права позивача на отримання грошової компенсації, однак виключно виходячи з фактичної вартості відчуження транспортного засобу. 06 березня 2025 року автомобіль був офіційно відчужений відповідачем шляхом укладення електронного договору купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2025/519/0215 через державний сервіс Дія/сервісний центр МВС України за ціною 20 000,00 грн, що підтверджується відповідним договором та державною перереєстрацією транспортного засобу на нового власника — ОСОБА_3 . У зв`язку з цим відповідач визнає обґрунтованою компенсацію на користь позивача у розмірі 10 000,00 грн, що становить 1/2 частину фактично отриманої суми від продажу автомобіля. Позовні вимоги в частині стягнення 100 152,50 грн є безпідставно завищеними, не підтверджуються належними доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях щодо можливої ринкової вартості автомобіля без врахування його реального технічного стану, пробігу, ступеня зносу та фактичної ціни відчуження. Посилання позивача на оголошення з мережі Інтернет не можуть вважатися належними та допустимими доказами реальної вартості спірного майна, оскільки не підтверджують ані особу продавця, ані факт реального продажу саме за вказаною ціною. Натомість належним доказом вартості автомобіля є саме офіційний електронний договір купівлі-продажу, укладений через державний сервіс, що підтверджує реальну суму відчуження майна.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності. У заяві зазначено, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час та місце засідання, причин неявки не повідомили.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне.
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2024 року у справі №565/1646/24 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 лютого 2011 року Комарівською сільською радою Маневицького району.
У листі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях від 23 липня 2025 року зазначено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 23 липня 2025 року автомобіль марки «Opel Astra H», 2008 року випуску, 21 лютого 2020 року був зареєстрований за ОСОБА_2 , який 08 березня 2025 року перереєстрований на ОСОБА_4 через електронні сервіси та зовнішні ресурси. Підставою для перереєстрації слугував електронний договір купівлі-продажу від 06 березня 2025 року №3245/2025/5190215.
Відповідно до роздруківки з інтернет-сайту https://auto.ria.com/uk/auto, наданої позивачем, вартість спірного автомобіля марки «Opel Astra», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN номер транспортного засобу НОМЕР_2 , становить 4 850 доларів США, що еквівалентно 200 305,00 грн.
Згідно з договором купівлі-продажу від 06 березня 2025 року №3245/2025/5190215 ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Opel», модель «Astra», 2008 року випуску, сірого кольору, VIN номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 . 
В п.3 договору зазначено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 20 000,00 грн.
Судом задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі судову товарознавчу експертизу для визначення ринкової вартості транспортного засобу марки «Opel», модель «Аstra H» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .
Судовий експерт повідомив суд про неможливість проведення експертизи.
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У ч.1 ст.61 СК України зазначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч.1, 3, 4 ст.65 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У ч.2 ст.69 СК України зазначено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. 
Згідно зі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, потрібно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.
Системний аналіз змісту наведених норм матеріального права свідчить про існування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з нею не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі №372/504/17.
Сторонами не заперечується, що автомобіль марки «Opel Astra H», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , придбаний сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі та був відчужений відповідачем після розірвання шлюбу без згоди позивача.
Судом встановлено, що спірний автомобіль марки «Opel Astra H», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, доказів на спростування чого не надано, тому вказаний транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки подружжя в якому є рівними. 
У разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим – неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Вказаний висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76, 77 ЦПК України). 
Враховуючи те, що відповідач розпорядився спірним автомобілем на власний розсуд, відчуживши його третій особі без повідомлення та згоди позивача, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на грошову компенсацію половини вартості спірного автомобіля.
Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, зробленими у постановах від 05 листопада 2020 року у справі №534/961/16-ц, від 09 грудня 2020 року у справі №301/2231/17, від 17 серпня 2022 року у справі №545/2396/20, від 31 жовтня 2023 року у справі №202/4972/20, від 05 листопада 2024 року у справі №127/3135/23.
Провести експертизу для визначення ринкової вартості транспортного засобу не видалось можливим. Позивачем надано витяг з сайту AUTO.RIA, на якому зазначена ринкова вартість саме спірного транспортного засобу 4 850 доларів США, що еквівалентно 200 305,00 грн, відповідно 1/2 частки спірного автомобіля становить 100 152,50 грн.
Доводи відповідача про те, що стягненню підлягає компенсація вартості спірного автомобіля в розмірі 10 000,00 грн, оскільки автомобіль було продано за 20 000,00 грн, є безпідставними. Зазначена у договорі купівлі-продажу від 06 березня 2025 року №3245/2025/5190215 вартість спірного автомобіля в сумі 20 000,00 грн є договірною, а не дійсною ринковою вартістю транспортного засобу, і визначена сторонами договору на власний розсуд. Відповідач не надав жодного доказу про ринкову вартість автомобіля станом на час розгляду справи, не спростував доводи позивача щодо визначення розміру компенсації половини вартості транспортного засобу.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля у розмірі 100 152,50 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Стосовно вимоги про визнання автомобіля марки «Opel Astra H», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , об`єктом права спільної сумісної власності сторін суд зазначає, що не вбачає підстав для її задоволення, адже ефективним способом захисту у цій справі є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.
При розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц.
Ураховуючи, що у цій справі метою заявленого ОСОБА_1 позову є поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу, підстав для задоволення вимоги про визнання спірного майна об`єктом спільної сумісної власності немає, що відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі №367/4754/21, від 04 вересня 2024 року у справі №759/5305/21.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя – задовольнити частково.
У порядку поділу майна подружжя, яким є автомобіль марки «Opel Astra H», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини вказаного автомобіля в сумі 100 152,50 грн.
У задоволені решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Г.В. Бренчук