ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 вересня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2111/25
Головуючий у першій інстанції – Глушко О. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1243/26
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1359/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Шарапової О.Л. 
суддів: Мамонової О.Є., Скрипки А.А.,
секретар: Шапко В.М.
Учасники справи:
Позивачка (відповідачка за зустрічним позовом): ОСОБА_1 ,
відповідач: Дмитрівська селищна рада Ніжинського району Чернігівської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (позивачка за зустрічним позовом): ОСОБА_2 .

Особа, яка подала апеляційні скарги: ОСОБА_1 .
Оскаржується ухвала Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2026 року та рішення цього ж суду від 03 квітня 2026 року, місто Бахмач, суддя Глушко О.І.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, в якому просила:
встановити факт, що ОСОБА_3 , 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_4 1915 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
встановити факт, що ОСОБА_3 , 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , 1915 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном; 
встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 959306 від 26.12.2003 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 , дійсно належить ОСОБА_4 , 1915 року народження; 
визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та була успадкована її сестрою - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але належним чином не оформила своїх спадкових прав.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її сусідки, ОСОБА_3 , та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0147553 від 20.09.1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 . 
Остання за життя мала рідну сестру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та до дня смерті проживала в господарстві ОСОБА_3 в с. Красилівка. ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай), яка належала їй на підставі сертифіката серї РН № 959306 від 26.12.2003 року. 
Оскільки ОСОБА_3 , як спадкоємець другої черги згідно зі ст. 530 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, позивачка звернулася до Бахмацької нотаріальної контори з питань оформлення вищевказаної земельної частки (паю), однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що не було подано заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та не надано доказів, що ОСОБА_3 , є спадкоємцем за законом або за заповітом, а також, що вона перебувала на утриманні у ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, відповідно до положень ст. 531 ЦК УРСР 1963 року та ст. 1272 ЦК України, вона вважається спадкоємицею, яка не прийняла спадщину. 
Крім того, сертифікат на право на земельну частку (пай) не входить до складу спадщини, оскільки право власності на нього набуте після смерті спадкодавця. За повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 18.01.2025 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного округу Чернігівської області Зеленського Валерія Вадимовича, де 30.10.2024 року за № 66/2024 була відкрита спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за заявою онуки ОСОБА_2 . 
Позивачка зазначає, що вона являється спадкоємцем за заповітом в межах спадкової справи за № 513/2001 після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла, але не оформила свої спадкові права після смерті рідної сестри ОСОБА_4 , то приватним нотаріусом Зеленським В.В. не було надано жодної постанови (листа) по матеріалах спадкової справи за № 66/2024; відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину позивач отримала від Бахмацької державної нотаріальної контори за матеріалами спадкової справи № 513/2001.
Вказує, що у зв`язку з відмовою Бахмацької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона не має іншого способу захисту своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_4 , спадкоємцем якої була її рідна сестра - ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, окрім звернення до суду.
Через розбіжність у записах прізвища, імені та по батькові померлої ОСОБА_4 та відсутності документів на підтвердження родинних відносин між нею та ОСОБА_3 виникла необхідність у встановленні такого факту в судовому порядку. 

У вересні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, в якому просила встановити факт, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивачки – ОСОБА_4 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . 
Після смерті баби відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, а саме на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №959306, із земель колишнього КСП «Перемога» Гайворонської сільської ради Бахмацького району, яка його отримала ще за життя.
У зв`язку з тим, що батько ОСОБА_2 – ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто раніше своєї матері – ОСОБА_4 ,, відповідно до ч. 2 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР, позивачка, як єдина дитина свого батька ОСОБА_6 , вона має право на спадкування майна за законом, що належало її бабі ОСОБА_4 ,, на рівні першої черги.
За життя, баба позивачки ОСОБА_4 заповіту не складала.
Після смерті баби, ОСОБА_2 доглядала за її будинком за адресою: АДРЕСА_1 , обробляла земельну ділянку біля будинку, робила поточний ремонт у будинку та розпоряджалась її особистими речами, тобто фактично здійснила оперативне управляння майном покійної баби ОСОБА_4 . Вважає, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вона фактично прийняла спадщину після її смерті.
30 жовтня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В.В. про заведення спадкової справи щодо майна її баби ОСОБА_4 , 1915 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нотаріусом була заведена спадкова справа №66/2024, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 шляхом фактичного управління майном та рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з чим існує перешкода в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2025 року об`єднано в одне провадження первісний позов ОСОБА_1 до Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) та зустрічний позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення (т. 1 а.с. 172-173).

25 березня 2026 року представник ОСОБА_2 – адвокат Кубрак Ю.І. подав заяву, у якій просив зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити позов без розгляду (т. 1 а.с. 58-59).
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2026 року зустрічний позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2026 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2026 року ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу та направити справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ухвала суду є незаконною. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 год. 00 хв 10 лютого 2026 року потім кілька разів розгляд справи був відкладений. 05 березня 2026 року головуючий відкрив судове засідання та розпочав розгляд справи та після вступного слова сторін, досліджень письмових матеріалів справи та допиту свідків, оголосив у справі перерву до 14 год. 00 хв. 25 березня 2026 року. Таким чином, з огляду на ч. 3 ст. 217 ЦПК України, розгляд справи по суті, розпочався.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що заява представника ОСОБА_2 – адвоката Кубрак Ю.І. про залишення зустрічного позову без розгляду, була подана у судовому засіданні 25 березня 2026 року, тобто після початку розгляду справи по суті, що виключає можливість застосування п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В апеляційній скарзі на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2026 року ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заявлені нею позовні вимоги, задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що по справі відсутні належні докази прийняття спадщини іншими спадкоємцями, а тому Дмитрівська селищна рада Ніжинського району Чернігівської області вірно визначена відповідачем у справі, оскільки цей орган є потенційним набувачем спірного майна та належним суб`єктом спірних правовідносин. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що ОСОБА_2 не надала до суду належних доказів на підтвердження свого статусу онуки спадкодавиці, а тому висновки суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_2 статусу спадкоємця першої черги (за правом представлення), є непідтвердженим та необґрунтованим. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини лише 30.10.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 549 ЦК УРСР, що виключає можливість вважати спадщину прийнятою шляхом подання заяви. Крім того, сам факт заведення нотаріусом спадкової справи 30.10.2024 не є юридичним фактом прийняття спадщини та не породжує у особи статусу спадкоємця. Таким чином, сам факт існування спадкової справи не може свідчити про прийняття спадщини ОСОБА_2 .
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги пояснення третьої особи, подані 25.03.2026, тобто у день судового засідання, що позбавило позивача можливості надати відповідь на такі пояснення та реалізувати своє право на заперечення.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красилівка Бахмацького району Чернігівської області (т. 1 а.с. 24). 
Згідно з довідкою Красилівського старостинського округу Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області № 15-27/32 від 12.03.2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ; на момент смерті була зареєстрована одна (т. 1 а.с. 25).
Згідно з заповітом від 19.08.1996 року ОСОБА_3 все своє майно заповідала ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 29).
Яке вбачається з копії спадкової справи за № 513/2001, заведеної Бахмацькою державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадщину після якої прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 ; звернулася до нотаріуса з відповідною заявою 23 липня 2001 року та цього ж дня отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0147553, належного спадкодавцю (т. 1 а.с. 26-34, 84-87).
Згідно з довідкою Красилівського старостинського округу Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області № 15-27/31 від 12.03.2025 року, вбачається, що на день смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . На момент смерті з нею була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - сестра (т. 1 а.с. 40). 
Відповідно до листа Бахмацької державної нотаріальної контори від 08.10.2024 року за №1060/02-14 слідує, що нотаріус Бахмацької державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 згідно спадкової справи № 513/200, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно посилаючись на те, що не було подано заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та не надано доказів, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем за законом або за заповітом, а перебувала на утриманні ОСОБА_5 , (зі слів ОСОБА_1 ) у зв`язку з чим, відповідно до положень ст. 531 ЦК УРСР 1963 року та ст. 1272 ЦК України, вона вважається спадкоємицею, яка не прийняла спадщину. Крім того, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 959306, виданий Бахмацькою районною державною адміністрацією 26.12.2003 року, тоді як ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаний сертифікат не входить до складу спадщини, оскільки право власності на нього набуте після смерті спадкодавця, а правоздатність фізичної особи припиняється у зв`язку з її смертю (т. 1 а.с. 41). 
Відповідно до листа Бахмацької державної нотаріальної контори від 18.01.2025 року за № 59/02-14, вбачається, що нотаріус Бахмацької державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно та повідомив ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , згідно спадкової справи № 513/200, про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрита спадкова справа 66/2024 у приватного нотаріуса Зеленського В.В. Ніжинського районного округу Чернігівської області; та зазначив про необхідність звернення до приватного нотаріуса Зеленського В.В. та надати докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом або за заповітом після померлої ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 42).
Згідно витягу зі Спадкового реєстру за № 79709253 від 15.01.2025, слідує, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , 30.10.2024 року заведена спадкова справа 66/2024 приватним нотаріусом Зеленським В.В. (т. 1 а.с. 43). 
26.02.2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В.В. із заявою, в якій повідомила про те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа за № 513/2001), яка в свою чергу є спадкоємцем за законом та фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання та вступом в управління спадковим майном після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 ; виходячи з повідомлення Бахмацької державної нотаріальної контори від 18.01.2025 року, просила долучити до матеріалів спадкової справи № 66/2004, заведеної щодо майна ОСОБА_4 23.05.1997 року, копії документів, доданих до заяви (т. 1 а.с. 44). 
Згідно з повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 3-129/0-1372-24 від 29.08.2024, вбачається, що на підставі розпорядження Бахмацької районної державної адміністрації № 221 від 17.06.1996 року ОСОБА_5 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 959306 із земель колишнього КСП «Перемога» Гайворонської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 777; державний акт на право власності на земельну ділянку взамін вищезазначеного сертифікату ОСОБА_5 не отримувала (т. 1 а.с. 48).
17.03.2025 ОСОБА_8 надійшло аналогічне повідомлення від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 3-250/0/5-25, в якому зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку, взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 959306, ОСОБА_5 не виготовлявся (т. 1 а.с. 65).
В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Бахмацькою РДА по КСП «Перемога» за № 777 зазначена ОСОБА_5 , сертифікат за № РН № 959306 (т. 1 а.с. 49).
Згідно довідки Красилівського старостинського округу Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області № 236 від 17.09.2024 вбачається, що згідно погосподарської книги № за 1991-1995 роки за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та її сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; згідно погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а/з № 12 від 24.05.1997 року, а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з № 26 від 12.12.1997 року (т. 1 а.с. 50).
Згідно з довідкою Красилівського старостинського округу Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області № 235 від 16.09.2024 вбачається, що після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформила до шести місяців (розпоряджалася особистими речами померлої, житловим будинком та присадибною ділянкою (т. 1 а.с. 51). 
Згідно з погосподарськими книгами Красилівської сільської ради, вбачається, що в господарстві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала ОСОБА_5 , сестра, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 52-55).
Відповідно до довідки Гайворонського старостинського округу Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-21/4 від 10.01.2024 слідує, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 погосподарської книги № 1 за 1991-1995 роки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 дійсно проживала в АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; вибула 26.10.1995 року в с. Красилівка; номер закрито рішенням виконкому № 85 30.11.2000 року (т. 1 а.с. 56).
Відповідно до довідки Гайворонського старостинського округу Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-21/26 від 03.02.2025 слідує, що згідно погосподарського обліку Гайворонської сільської ради за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , головою двору домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 до 24.09.1991 року був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Після його смерті головою двору стала рахуватися його мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка ІНФОРМАЦІЯ_11 вибула в с. Красилівка Бахмацького району. Номер закрито рішенням виконкому № 85 30.10.2000 року (т. 1 а.с. 103). 
Згідно з повідомленням Державного архіву Чернігівської області № 323/04-16 від 04.03.2025 року вбачається, що в архівному фонді «Чернігівська духовна консисторія» у метричних книгах Покровської церкви с. Гайворон Конотопського повіту Чернігівської губернії виявлені наступні метричні записи: У метричній книзі за 1908 рік є метричний запис про народження № 47: народилася ОСОБА_9 «так у документі», дата народження ІНФОРМАЦІЯ_12 , мати ОСОБА_10 «так у документі». У метричній книзі за 1915 рік є метричний запис про народження № 5, народилася ОСОБА_11 «так у документі», дата народження ІНФОРМАЦІЯ_13 , мати ОСОБА_10 «так у документі». Прізвища та по батькові народжених у документі не вказано. У метричних книгах Покровської церкви с. Гайворон Конотопського повіту Чернігівської губернії та церкви в ім`я Різдва Богородиці с. Красилівка Борзенського повіту Чернігівської губернії за 1908 -1915 роки метричних записів про народження ОСОБА_12 та ОСОБА_13 немає (т. 1 а.с. 60). 
Згідно з повідомленням Державного архіву Чернігівської області № 1142/04-16 від 08.07.2025, слідує, що книги реєстрації первинних актових записів цивільного стану про шлюб по Гайворонській, Дмитрівський та Красилівський сільрадах Бахмацького району Чернігівської області за 1941-1943 роки на зберігання до архіву не надходили й про їх місцезнаходження архів відомостей не має у зв`язку з чим архів не може видати довідку про шлюб у 1941-1943 роках ОСОБА_14 з ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 61). 
Згідно з повідомленням Державного архіву Чернігівської області № С-1216 від 16.07.2025 року, вбачається, що в архівному фонді «Відділ реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області» у книзі реєстрації первинних актових записів цивільного стану про шлюб по Красилівській сільраді Бахмацького району Чернігівської області за 1936 рік є актовий запис цивільного стану № 21 від 03 серпня 1936 року: наречений ОСОБА_16 «так у документі», прізвище після шлюбу ОСОБА_17 ; наречена: ОСОБА_18 «так у документі», прізвище після шлюбу ОСОБА_17 , адреса шлюбної пари - с. Красилівка Бахмацького району Чернігівської області (т. 1 а.с. 63).
З експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/422/2 від 28.03.2025 слідує, що розбіжність в написаннях прізвища імені та по батькові ОСОБА_4 в документах, наданих на експертизу, є ідентичними (т. 1 а.с. 64).
Відповідно до актового запису про смерть № 12 від 24.05.1997 року, виданого виконкомом Красилівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Гайворон Бахмацького району Чернігівської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; проживала в АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 77).
Приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленським В.В. на підставі заяви ОСОБА_2 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусі ОСОБА_4 , 30.10.2024 року заведено спадкову справу за № 66/2024 (т. 1 а.с. 90-114).
Згідно довідки Гайворонського старостинського округу Дмитрівської селищної ради № 03-21/78 від 30.07.2024 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , її онука ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , фактично прийняла спадщину до шести місяців (обробляла земельну ділянку, розпорядилася особистими речами померлої) (т. 1 а.с. 99). 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який доводився батьком ОСОБА_20 та сином ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с. 92 зворот, 97, 98).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зареєстрована та проживає в с. Хвилівка Ніжинського району Чернігівської області (т. 1 а.с 67, 96 зворот).
Постановою від 13.10.2024 приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленський В.В. відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусі ОСОБА_4 посилаючись на норми ст. 1270 ЦК України, відповідно до якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців (з 23 травня 1997 року по 23 листопада 1997 року) та на норми ст. 1269 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавацем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; вказує, що ОСОБА_2 пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом за правом представлення після померлого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та не надала документів, підтверджуючих фактичне прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 100). 

Відповідно до абз. 2, 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 № 435-ІV цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України.
Положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. 
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно із положеннями статей 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.
За приписами ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцям за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем.
Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР (1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку матері так і з боку батька (друга черга).
Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_1 оспорює право ОСОБА_2 , як спадкоємця, однак звернулася з позовом до Дмитрівської сільської ради, яка не є суб`єктом спірних відносин. В даному випадку наявний спір між позивачкою та ОСОБА_2 , а не між позивачкою та органом місцевого самоврядування. Визначення ОСОБА_2 у статусі третьої особи фактично обмежує її процесуальні права, що суперечить принципам змагальності та рівності сторін, її права у даному процесі не забезпечені належним чином.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, які узгоджуються з приписами законодавства та матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки позов пред`явлено до Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області. ОСОБА_2 залучена до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, що є порушенням її законних прав та інтересів, як особи, яка після смерті спадкодавця фактично прийняла спадщину та претендує на спадкове майно.

Суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту, без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач подала відповідну заяву.
Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
За змістом статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору.
Пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Закріплене за позивачем право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.
Суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням у встановленому законом порядку та до початку розгляду справи по суті.
У справі встановлено, що ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 08:30 год 23 вересня 2025 року (т. 1 а.с. 68).
Протокольною ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2025 року підготовче засідання відкладено на 15:30 год 14 жовтня 2025 року (т. 1 а.с. 122-124).
Протокольною ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2025 року за заявою представника позивача підготовче засідання відкладено на 11:00 год 31 жовтня 2025 року (т. 1 а.с. 135-136).
17 вересня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення (т. 1 а.с. 148-151).
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2025 року об`єднано в одне провадження первісний позов ОСОБА_1 до Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) та зустрічний позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Підготовче засідання відкладено на 11:00 год 27 листопада 2025 року (т. 1 а.с. 172-173).
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2025 року підготовче засідання відкладено на 10:00 год 05 грудня 2025 року (т. 1 а.с. 214).
Протокольною ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2025 року за клопотанням представника позивача у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 15:30 год 23 грудня 2025 року (т. 1 а.с. 224-226).
Протокольною ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2025 року за клопотанням представника третьої особи підготовче засідання відкладено на 09:20 год 07 січня 2026 року (т. 1 а.с. 248-249).
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год 10 лютого 2026 року (т. 2 а.с. 10-11).
Згідно довідки від 10 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 11:00 год 05 березня 2026 року, у зв`язку з перебуванням судді Глушко О.І. на лікарняному (т. 2 а.с. 31).
Протокольною ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 березня 2026 року у судовому засіданні оголошено перерву до 14:00 год 25 березня 2026 року (т. 2 а.с. 41-49).
25 березня 2026 року представник ОСОБА_2 – адвокат Кубрак Ю.І. подав до суду клопотання про залишення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду (т. 2 а.с. 58-60).

Встановлено, що ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год 10 лютого 2026 року, таким чином, з огляду на положення частини третьої статті 217 ЦПК України, розгляд даної справи по суті почався 10 лютого 2026 року.
Заява представника ОСОБА_2 – адвоката Кубрак Ю.І. про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України подана позивачем 25 березня 2026 року, тобто після початку розгляду справи по суті.
Отже, правові підстави для залишення позову без розгляду та застосування положення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 374, 375, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2026 року, залишити без задоволення.
Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2026 року, залишити без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2026 року, задовольнити. 
Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2026 року, скасувати, а справу в частині зустрічного позову направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови. 
Повний текст постанови складений 02 вересня 2026 року.

Головуюча: Судді: