Справа № 605/284/26
Провадження №2-о/605/24/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
25 серпня 2026 року | м.Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої - судді Кравчук В.М., 
секретаря с/з Лежигубської О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підгаєцька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2026 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» надійшла заяваОСОБА_1 , подана в його інтересах представницею, адвокаткою Луцишин Ганною Михайлівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000553 від 28 червня 2024 року, ордер на надання правової (правничої) допомоги серії ВО №1147061 від 27.07.2026), заінтересована особа: Підгаєцька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане виконкомом Бережанської районної ради 12 квітня 1990 року на ім`я « ОСОБА_2 », належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення даного факту заявнику необхідне для оформлення спадкових прав на житловий будинок після смерті його баби.
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказує, що є онуком та спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя спадкодавиця ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (заявнику у справі). 
Заявник звернувся до Підгаєцької державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак нотаріусом повідомлено про розбіжності у документах, а саме у Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданому виконкомом Бережанської районної ради 12 квітня 1990 року, зазначено прізвище, ім`я, по батькові спадкодавиці « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому виконавчим комітетом Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області 26 квітня 2013 року, прізвище, ім`я, по батькові спадкодавиці вказано « ОСОБА_2 ». Відтак нотаріус запропонував встановити факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документа у судовому порядку.
Враховуючи зазначене, заявник змушений звертатися до суду з проханням встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу з метою оформлення спадкових прав після смерті своєї бабусі.

Ухвалою від 03.08.2026 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку окремого провадження. Судовий розгляд призначено на 14 год.30 хв. 25 серпня 2026 року.
10.08.2026 до суду з Підгаєцької державної нотаріальної контори надійшла витребувана судом копія спадкової справи.
25.08.2026 у судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представниця, адвокатка Луцишин Г.М. не з`явилися, в заяві, яка надійшла до суду в день судового засідання від представниці позивача про розгляд справи без участі, остання просила проводити судовий розгляд справи без участі заявника та його представника. Заявлену вимогу заявник підтримує у повному обсязі та просить задовольнити заяву про встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа.
Представник Підгаєцької державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився,про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копію спадкової справи, витребуваної цією ж ухвалою, надіслав вчасно.
Відповідно до ст.223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. 

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, вивчивши подані заявником документи, матеріали спадкової справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та визначив час його проголошення.

Суд встановив, щозаявник ОСОБА_1  народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Литвинів Підгаєцького (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 05 вересня 1992 року Литвинівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області(арк.спр. 6). У зазначеному свідоцтві про народження заявника його батьком записаний ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_4 .
Як стверджує заявник, він є внуком спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Литвинів Підгаєцького району Тернопільської області.Факт смерті спадкодавиці підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 26 квітня 2013 року виконавчим комітетом Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області(арк.спр. 7зв.).
За життя ОСОБА_2  склала заповіт, який був посвідчений секретарем Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області 12 березня 2007 року за реєстровим №13, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй після смерті і на що вона за законом матиме право, - заповіла ОСОБА_1  (арк.спр.9).
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35323675 від 09.10.2013 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підгаєцькою державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу. Номер у спадковому реєстрі 55108719, номер у нотаріуса 214 (арк.спр.7).
За матеріалами спадкової справи, заведеної у Підгаєцькій державній нотаріальній конторі, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . 09.10.2013 звернувся ОСОБА_1 . Інші особи із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися. Спадкове майно померлої ОСОБА_2 , складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 (арк.спр. 19-32).
На звернення про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом до Підгаєцької державної нотаріальної контори Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заявник отримав відповідь за підписом ОСОБА_5 від 22 липня 2026 року, вих.№402/01-16 (арк.спр.10) про те, що у документах, які належали померлій виявлено розбіжність, а саме у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданому виконкомом Бережанської районної ради 12 квітня 1990 року (арк.спр.8-8зв.), зазначено прізвище, ім`я, по батькові спадкодавиці « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому виконавчим комітетом Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області 26 квітня 2013 року, прізвище, ім`я, по батькові спадкодавця вказано « ОСОБА_2 » (арк.спр.7зв.).
Враховуючи наведені розбіжності в документах, які підтверджують належність спадкодавиці спадкового майна, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, тому нотаріус запропонував встановити факт належності спадкодавцеві правовстановлюючого документа на житловий будинок у судовому порядку (арк.спр.10).
Родинні відносини між заявником та спадкодавицею ОСОБА_2 (те, що вона є його бабусею), підтверджуються свідоцтвом про народження матері заявника серії НОМЕР_4 , виданим 12 травня 1959 року, з якого вбачається що ОСОБА_2 є матір`ю заявника ОСОБА_6 (арк.спр.11), а також свідоцтвом про шлюбсерії НОМЕР_5 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_6 Литвинівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджує факт зміни дошлюбного прізвища матері заявника, згідно з яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 » (арк.спр. 11). 
Згідно з довідкою, виданою старостою Литвинівського старостинського округу Підгаєцької міської ради вих.№259 від 01.07.2026, на території округу інших осіб із прізвищем ім`ям по батькові ОСОБА_2 чи ОСОБА_2 , окрім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживало і не проживає (арк.спр.12).

Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Судом встановлено, що у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок по батькові спадкодавиця зазначена як « ОСОБА_9 », тоді як у свідоцтві про смерть її по батькові зазначено « ОСОБА_10 ». Факт належності спадкодавиці свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок підтверджується збігом прізвища та імені, даними про її фактичне місце проживання, а саме с.Литвинів (на той час Бережанського/Підгаєцького) району Тернопільської області, яке збігається із зазначеним місцем проживання у заповіті, та місцем смерті у свідоцтві про смерть.
Згідно з офіційними довідниками, та словниками власних імен  ОСОБА_11 , ОСОБА_10 - це дві різні форми одного чоловічого імені, що мають різне походження та вживання в українській мові. Обидва варіанти є правильними, але ОСОБА_11 - це повне, офіційне ім`я, а ОСОБА_10 - народна, зменшувально-пестлива форма. Написання імені ОСОБА_11 та його похідних (по батькові) в українській мові має низку особливостей, зумовлених належністю до м`якої групи відмінювання та історичними фонетичними змінами. Основні помилки виникають через спроби відмінювати це ім`я за аналогією до інших імен.
Очевидною є та обставина, що при заповненні свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, головою виконкому Бережанської районної ради народних депутатів у 1990 році була допущена помилка в написанні по батькові особи, якій належить будинок, а саме « ОСОБА_9 » замість правильного « ОСОБА_10 ». Наявна помилка у вказаному документі щодо по батькові спадкодавиці, цілком ймовірно могла виникнути внаслідок неправильного зазначення або відмінювання анкетних даних при оформленні документів через людський фактор. Зазначена розбіжність у написанні по батькові сама по собі не спростовує належності документу одній і тій самій особі, не свідчить про те, що даний документ стосується різних людей, оскільки інші анкетні дані спадкодавиці та ідентифікуючі відомостіпро належність їй майна узгоджуються між собою і в сукупності з іншими доказами, що дозволяють ідентифікувати особу. 
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником надано достатньо доказів для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу померлій особі. 
Встановлення цього факту не пов`язане з вирішенням спору про право, інших спадкоємців нема, породжує для заявника юридичні наслідки, цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа суд не виявив.

Керуючись ст. 4, 76, 81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа: Підгаєцька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити належність ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, яке видане виконкомом Бережанської районної ради 12 квітня 1990 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_7 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_5  
Представниця заявника:  ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_9 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5  
Заінтересована особа: Підгаєцька державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 21161434, адреса: вул. Шевченка, буд. 35, м. Підгайці, Тернопільський район, Тернопільська область, 48000.

Повне рішення суду складено та підписано 27 серпня 2026 року.

Суддя: | | Валентина КРАВЧУК