Справа № 555/1576/26 
Номер провадження 1-кп/555/220/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" липня 2026 р.	м.Березне	

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянув в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026186060000069, стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Ровеньки Луганської області, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої, на утриманні якої перебувають двоє неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні не має, не є депутатом, раніше не судимої, державних нагород та пільг не має, за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
14 червня 2026 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, на прилеглій території до магазину «Акцент», розташованого за адресою: селище Соснове, вул. Шкільна, 1А, Рівненського району Рівненської області, у ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, умисно ногою завдала потерпілому три удари в ділянку голови. Унаслідок зазначених протиправних умисних дій ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна нижньої щелепи зліва, синця нижнього краю нижньої щелепи зліва та синця задньої поверхні лівої вушної раковини, які, зважаючи на їх вид — синець, садно — та морфологічні властивості — колір синця, стан поверхні садна — утворилися від щонайменше триразової дії тупого предмета. Отримані ОСОБА_4 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті від 30 червня 2026 року у кримінальному провадженні № 12026186060000069, складеному 30 червня 2026 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 4 Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та затвердженому 30 червня 2026 року прокурором Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Встановлені під час дізнання обставини не оспорюються обвинуваченою ОСОБА_3 , про що нею за участю захисника подано письмову заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
У письмовій заяві від 30 червня 2026 року, ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, погодилася зі встановленими під час дізнання обставинами, зазначила, що щиро кається у вчиненому, просила суворо її не карати та призначити покарання у виді штрафу, а також погодилася на розгляд обвинувального акта за її відсутності.
Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_7 , яка діє у кримінальному провадженні на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 30 червня 2026 року № 1-17-2026-001512 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 19 квітня 2019 року № 1608, не заперечувала проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності обвинуваченої. Письмова заява обвинуваченої від 30 червня 2026 року, складена та підписана у присутності захисника — адвоката ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_4 у письмовій заяві про згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні від 30 червня 2026 року, підтвердив свою згоду зі встановленими під час досудового розслідування обставинами, не заперечував проти розгляду кримінального провадження за відсутності учасників та проти призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. Потерпілий також підтвердив, що йому роз`яснено обмеження права апеляційного оскарження вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість, не оспорює фактичних обставин кримінального провадження, погодилася на розгляд обвинувального акта за її відсутності, потерпілий також погодився з установленими під час дізнання обставинами та не заперечував проти спрощеного провадження, а прокурор звернувся з відповідним клопотанням, суд відповідно до статей 381, 382 КПК України дійшов висновку про можливість розгляду обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта і доданих до нього матеріалів.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт від 30 червня 2026 року у кримінальному провадженні № 12026186060000069 та додані до нього матеріали, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги щодо необхідності й достатності призначеного покарання для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків, раніше не судима, тимчасово не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання, суд виходить із вимог статей 50, 53, 65–67 КК України. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Суд враховує характер і спосіб вчинення кримінального проступку, а саме те, що ОСОБА_3 у ході словесного конфлікту умисно завдала потерпілому ногою три удари в ділянку голови, унаслідок чого спричинила йому декілька тілесних ушкоджень, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Суд також враховує, що кримінальне правопорушення було вчинено щодо особи, з якою обвинувачена перебуває у сімейних відносинах, що відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання.
Водночас суд бере до уваги, що ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, не оспорювала встановлених під час дізнання обставин, погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, раніше не судима, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.
Суд ураховує також позицію потерпілого, викладену в письмовій заяві від 30 червня 2026 року, який не заперечував проти призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу.
Беручи до уваги наведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
З огляду на характер вчиненого кримінального проступку, завдання трьох ударів ногою в ділянку голови потерпілого, дані про особу обвинуваченої, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, та однієї обставини, яка його обтяжує, суд вважає справедливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Суд ураховує майновий стан обвинуваченої, яка тимчасово не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Водночас розмір штрафу 850 гривень не є надмірним, відповідає характеру вчиненого діяння та перебуває в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає штраф у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України загальний мінімальний розмір штрафу становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику дізнавачем і прокурором, застосованого 30 червня 2026 року, не застосовувалися.
Відповідно до обвинувального акта від 30 червня 2026 року у кримінальному провадженні № 12026186060000069 витрати на залучення експерта та інші процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи, що в обвинувальному акті від 30 червня 2026 року у кримінальному провадженні № 12026186060000069 зазначено про перебування обвинуваченої та потерпілого у сімейних відносинах, суд перевірив наявність підстав для застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 таких обмежувальних заходів суд не встановив, оскільки додані до обвинувального акта матеріали не містять конкретних відомостей про реальну загрозу продовження чи повторення протиправної поведінки обвинуваченої, необхідність встановлення заборон або обмежень в інтересах потерпілого, а також відповідних клопотань потерпілого чи прокурора.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Оптичний диск з аудіо-відео записом слід залишити при матеріалах кримінального провадження. 
Керуючись ст.ст. 124, 368-370, 373, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст. 12, 50, 53, 65, 66, 67, 125 КК України суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази: оптичний диск з аудіо-відео записом слід залишити при матеріалах кримінального провадження. 
Обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України, до ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження, не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 

Суддя ОСОБА_1