П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2026 року | | справа 175/36/25

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2025 (суддя Лютая Г.Ю.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.12.2025 звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №1976 від 16.12.2025, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн.
Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2025 відмовлено в задоволенні позову. Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та про дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати задовольнити позовні вимоги позивача. Посилається на те, що відповідно до абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язок уточнити облікові дані виникає протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України. Вказане положення набуло чинності 18.05.2024 у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024. Апелянт стверджує, що після 18.05.2024 Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а лише продовжував строк загальної мобілізації (укази №470/2024 від 23.07.2024 та №741/2024 від 28.10.2024), які не є тотожними указу про оголошення мобілізації. Крім того, станом на 24.02.2022 стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не передбачала обов`язку уточнювати облікові дані у 60-денний строк. Також зазначає, що позивач здійснює догляд за мамою інвалідом 2-ї групи, у травні 2025 року отримав відстрочку від мобілізації, а в період встановленого строку для оновлення даних займався оформленням документів по догляду за мамою.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного: 
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 що 09.12.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою оформлення відстрочки від мобілізації на підставі здійснення догляду за матір`ю інвалідом 2-ї групи. 
Працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 09.12.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення №1976 щодо позивача за ознаками правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що позивач відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, протягом 60 днів (з 18.05.2024 по 17.07.2024) не оновив (уточнив) адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані. Роз`яснення прав та обов`язків, отримання копії протоколу підтверджуються підписами позивача на протоколі.
16.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №1976 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн.
Позивач уточнив свої персональні дані 27.09.2024, що підтверджується військово-обліковим документом Резерв+, сформованим 13.10.2024, тобто після завершення передбаченого 60-денного строк.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії, бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному, об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. 
Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами. 
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Частина 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідно до статті 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункт 19 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах від третього до двадцятого частини третьої статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». 
Відтак, з огляду на вимоги Закону, а також вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», можливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи не виключає обов`язку позивача актуалізувати свої облікові дані в ТЦК.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024 визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, у разі перебування на території України, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Таким чином, громадянин України, який перебуває на військовому обліку, був зобов`язаний уточнити вказані дані у період з 18.05.2024 по 16.07.2024, зокрема, шляхом прибуття до центру надання адміністративних послуг.
Законодавством чітко визначено терміни для оновлення облікових даних: вони мали чіткі межі - з 18.05.2024 по 16.07.2024 (60 днів) та способи уточнення: через центр надання адміністративних послуг (як підтвердження витяг про уточнення); через оновлення в застосунку (витяг із «Резерву+») або особисто в ТЦК та СП (тоді в реєстрі «Оберіг» містилася б відмітка про уточнення/оновлення даних при особистій явці).
Слід зазначити, що уточнення військових облікових даних є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.
Враховуючи викладене, позивач, будучи військовозобов`язаним, не оновив свої військово-облікові данні через РЕЗЕРВ+, або ЦНАП, або в РТЦК протягом 60 днів з 18.05.2024, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.
Представник позивача стверджує, що після 18.05.2024 Президент України не приймав нового указу про оголошення мобілізації, а лише продовжував строк загальної мобілізації, а тому обов`язок уточнити дані у позивача не виник.
Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.
Підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 є спеціальною перехідною нормою, яка встановлює самостійний обов`язок уточнення персональних даних, не пов`язаний із прийняттям нового указу Президента України про оголошення мобілізації. Ця норма прямо визначає, що обов`язок уточнення даних виникає протягом 60 днів з дня набрання чинності саме цим Законом (тобто Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку»), а не з дня набрання чинності указом про оголошення мобілізації. Умовою дії цієї норми є лише факт дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022, який на момент виникнення спірних правовідносин діяв та продовжує діяти.
Таким чином, обов`язок уточнити свої персональні дані виник безпосередньо з підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 і мав бути виконаний протягом 60 днів з 18.05.2024.
Посилання апелянта на те, що укази Президента України про продовження строку загальної мобілізації (№470/2024 від 23.07.2024 та №741/2024 від 28.10.2024) не є тотожними указу про оголошення мобілізації, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки обов`язок уточнення даних за підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 виникає з дня набрання чинності саме цим Законом, а не з дня видання нового указу про мобілізацію. Зазначена перехідна норма є самодостатньою і не потребує додаткового указу для набуття чинності.
Щодо доводів про поважність причин несвоєчасного оновлення даних по причині оформлення документів по догляду за матір`ю інвалідом 2-ї групи, колегія суддів зазначає, що позивачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість уточнити персональні дані у встановлений законом строк одним із передбачених законом способів: через центр надання адміністративних послуг, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Сам по собі факт оформлення документів по догляду за матір`ю не виключав можливості уточнити персональні дані, зокрема через електронний кабінет, що не потребує фізичного прибуття до будь-якого органу.
Щодо посилання апелянта на отримання відстрочки від мобілізації у травні 2025 року, колегія суддів зазначає, що наявність підстав для відстрочки не звільняє військовозобов`язаного від обов`язку уточнити свої персональні дані у встановлений законом строк, оскільки це є самостійним обов`язком, передбаченим законодавством.
Відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Як встановлено судом першої інстанції, правопорушення вчинено 18.07.2024 (наступний день після закінчення 60-денного строку), протокол складено 09.12.2024, постанову винесено 16.12.2024, тобто в межах строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та про законність постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №1976 від 16.12.2024.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили 14.08.2026 та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова