ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/13778/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000/643/32-00-07-04-19 від 19.09.2025.
В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі – ПрАТ «Полтавський ГЗК», Позивач) вказало про неправомірний висновок Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – Відповідач) про завищення Позивачем суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2025 року у розмірі 2119972,00 грн з огляду на реальність господарських операцій за якими таке від`ємне значення з податку на додану вартість було визначене ПрАТ «Полтавський ГЗК».
Так, Позивач вказав, що господарські правовідносини ПрАТ «Полтавський ГЗК» з ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн» були реальними, товарними, направленими на досягнення економічного ефекту та на отримання прибутку, тобто, господарські операції Позивача з вищевказаним контрагентами мали економічну та ділову доцільність. Укладені ПрАТ «Полтавський ГЗК» договори не мають ознак нікчемності або фіктивності, не суперечать інтересам держави, оскільки були укладені та реалізований в рамках законної господарської діяльності суб`єктів господарювання. В діях ПрАТ «Полтавський ГЗК» відсутній намір на укладання договорів з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства або на одержання доходу винятково чи переважно за рахунок податкової вигоди. 
Висновки Відповідача щодо нереальності господарських операцій є безпідставними, не підкріплені належними та достовірними доказами, базуються лише на припущеннях та не повній інформації з комп`ютерної автоматизованої інформаційної системи ДПС України за певний визначений проміжок часу. 
Контрагенти позивача, ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн», на момент укладення договорів та складання податкових накладних були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та мали свідоцтва платника податку на додану вартість, які на момент виникнення спірних відносин не були анульовані.
Реальність господарських операцій Позивача із ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн» повністю підтверджена належними первинними бухгалтерськими документами, наданими до перевірки та доданими до цього позову, за якими відображений рух активів і відповідні зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі ПрАТ «Полтавський ГЗК». Придбані Позивачем в контрагентів товарно-матеріальні цінності оприбутковані, отриманий матеріальний результат від виконання зобов`язань сторонами за господарськими договорами Позивача, що є збільшенням активів з точки зору бухгалтерського обліку на етапі їх придбання. 
У постанові від 07.03.2019 по справі №818/3838/15 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зокрема вказав, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.__
Позивач наголошував на відсутності зауважень Відповідача до змісту і суті документів податкового, бухгалтерського обліку ПрАТ «Полтавський ГЗК» та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій, зауваження стосувались виключно податкової дисципліни ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн» , відповідальність за дотримання якої покладена на Позивача бути не може.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 позовну заяву залишено без руху. 10.10.2025 представником позивача надано до суду платіжну інструкцію про сплату судового збору.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 прийнята позовна заява до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем 31.10.2025 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказав про встановлення в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «Полтавський ГЗК» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч грн по декларації з податку на додану вартість за червень 2025 року (від 18.07.2025 вх. №9213102084) порушення ПрАТ «Полтавський ГЗК» п. 198.2 п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі – ПК України), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації за червень 2025 року в порушення п.200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2025 року у розмірі 2119972,00 грн.
Відповідач зазначив, що господарські операції ПрАТ «Полтавський ГЗК» із постачальниками ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн» щодо придбання товарів спрямовані винятково на зменшення бази оподаткування з податку на додану вартість та не мають під собою розумної, економічно обґрунтованої, необхідної і достатньої ділової (господарської) мети пов`язаної з обізнаністю підприємства з усіма ключовими моментами на кожному етапі постачання/продажу. Через відсутність факту підтвердження придбання товарів постачальниками, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту Позивача в деклараціях з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
17.11.2025 ПрАТ «Полтавський ГЗК» подано відповідь на відзив. В якій представник позивача наголошував, що факт поставки Товарів контрагентами позивача підтверджується первинною документацією: рахунками, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, посвідченнями якості, тощо. Факт оплати підтверджено платіжними документами.
ПрАТ «Полтавський ГЗК» стверджував, що підприємством дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
З урахуванням вищевикладеного, представник позивача вважав, що господарські відносини між позивачем та ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн» мали реальний характер, придбані товари (роботи) використані позивачем у власній господарській діяльності, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та належним чином відображені у податковій звітності.
ПрАТ «Полтавський ГЗК» 02.01.2026 до справи були подані додаткові письмові пояснення де Позивачем наведений детальний аналіз первинних бухгалтерських документів, складених по задекларованим фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн» при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2025 року.
Позивач наполягав на реальності і належному документальному оформленні господарських операцій ПрАТ «Полтавський ГЗК» із ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн».
Відповідач 07.01.2026, 23.06.2026 до матеріалів справи надав додаткові пояснення на відповідь на відзив, де вказано, що контролюючий орган має право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Тобто інформація, зокрема, податкова інформація та дані інформаційної бази АІС «Податковий блок», контролюючим органом отримується з законодавчо передбачених джерел, відповідно є належним та допустимим доказом. 
Крім того, Відповідачем зазначено про те, що ТОВ «Фертіхемюкрейн» на адресу Позивача у травні 2025 року виписана податкова накладна (№2 від 17.06.2025, №1 від 17.06.2025) на постачання селітри аміачної Pulan N34,4%, зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ – 1841287,45 грн, даний товар має певні особливості в перевезенні, що не відображені в перевізних документах, оформлених постачальником.
Також Відповідач, із посиланням на положення пп. 200.4-1 ст. 200 ПК України за яким платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу – до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
У структурі власності саме Позивача наявна підсанкційна особа, а саме ОСОБА_1 , що унеможливлює отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. 
За вказаного, Відповідач наполягав на відсутності в Позивача права формування від`ємного значення з податку на додану вартість.
У додаткових письмових поясненнях, наданих до справи 30.06.2026, Позивач заперечував вказане, зазначивши, що пп. 200.4-1 ст. 200 ПК України встановлює виключно обмеження права платника податку на отримання бюджетного відшкодування у разі застосування в установленому Законом України «Про санкції» порядку санкцій до платника податку та/або його засновника (учасника), кінцевого бенефіціарного власника.
При цьому зазначена норма не містить заборони на формування від`ємного значення ПДВ, не передбачає можливості його зменшення чи анулювання та не визначає застосування таких наслідків як правовий результат застосування санкцій, а абзац другий пункту 200.4-1 статті 200 ПК України прямо передбачає, що суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу, а за його відсутності – до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Отже, законодавець прямо визнає існування та правомірність сформованого від`ємного значення, змінюючи лише порядок його подальшого використання, а не порядок його виникнення.
Таким чином, пункт 200.4-1 статті 200 ПК України не встановлює правових підстав для зменшення від`ємного значення податку на додану вартість у зв`язку із застосуванням санкцій до кінцевого бенефіціарного власника платника податків. Правовим наслідком застосування зазначеної норми є виключно обмеження права такого платника на отримання бюджетного відшкодування, тоді як саме від`ємне значення продовжує існувати та використовується у порядку, прямо визначеному абзацом другим пункту 200.4-1 статті 200 ПК України.
Виходячи із вищевикладеного, оскільки спірним податковим повідомленням-рішенням №000/643/32-00-07-04-19 від 19.09.2025 зменшений розмір від`ємного значення ПДВ за червень 2025 року, а бюджетне відшкодування за рахунок такого від`ємного значення навіть не заявлялось Позивачем, Відповідач безпідставно вказує на положення пункту 200.4-1 статті 200 ПК України, як на норму яка обмежує право на формування від`ємного значення за червень 2025.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.
Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд встановив про відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини. 
ПрАТ «Полтавський ГЗК» зареєстроване 05.01.1095 року Горішньоплавською міською радою Кременчуцького району Полтавської області, номер державної реєстрації 158410700060000014, за кодом ЄДРПОУ 00191282.
Податковий номер платника податків: 00191282, взято на облік у контролюючих органах 31.01.1995 року за №517. Станом на 28.08.2025 перебуває на обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість26.06.1997 №200279314. Індивідуальний номер платника податку на додану вартість 001912816023.
Відповідачем в період з 11.08.2025 по 22.08.2025 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПрАТ «Полтавський ГЗК» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч грн по декларації з податку на додану вартість за червень 2025 року (від 18.07.2025 вх. №9213102084).
За результатами перевірки складений Акт від 28.08.2025 №661/32-00-07-04/00191282 (далі по тексту –Акт перевірки), за висновками якого, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2025 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення ПрАТ «Полтавський ГЗК» п. 198.2 п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації за червень 2025 року, вищезазначене призвело до порушення п.200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2025 року у розмірі 2119972,00 грн.
На підставі акта перевірки Відповідачем прийняте податкове повідомлення – рішення №000/643/32-00-07-04-19 від 19.09.2025 форми «В4», яким зменшений розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2119972,00 грн.
ПрАТ «Полтавський ГЗК» не погодилось із вказаним податковим повідомленням-рішенням та звернулось до суду із позовом про визнання його протиправними та скасування.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
На підставі пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно пункту 200.4. статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996).
Статтею 1 Закону № 996 визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
В ході розгляду справи судом встановлені фактичні обставини справи щодо господарських операцій, при оподаткуванні яких, на думку відповідача, платником були порушені наведені норми закону.
Так, між ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ТОВ «Будконверс» було укладено договір №3434 від 25.12.2024. На умовах договору ТОВ «Будконверс» поставило до ПрАТ «Полтавський ГЗК» трубопровід зливу млину №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК та відповідно виписано податкову накладну від 06.05.2025 №2.
Судом досліджені надані ПрАТ «Полтавський ГЗК» до перевірки документи:
1) Податкова накладна від 06.05.2025 №2 (найменування товару трубопровід зливу млина №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК ) на загальну суму 1 626 535,33 грн, у тому числі ПДВ 271 089,22 грн;
2) Рахунок на оплату від 06.05.2025 №21 (найменування товару трубопровід зливу млина №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК ) на загальну суму 1 626 535,33 грн, у тому числі ПДВ 271 089,22 грн;
3) Видаткова накладна від 06.05.2025 №22 (найменування товару трубопровід зливу млина №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК ) на загальну суму 1 626 535,33 грн, у тому числі ПДВ 271 089,22 грн;
4) Прибутковий ордер від 06.05.2025 №122 (найменування трубопровід зливу млина №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК );
5) Товарно-транспортна накладна від 06.05.2025 №Р22, в якій зазначено: Вантажовідправник ТОВ «Будконверс», вантажоодержувач ПрАТ «Полтавський ГЗК»; Найменування вантажу трубопровід зливу млина №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК ) на загальну суму 1 626 535,33 грн, у тому числі ПДВ 271 089,22 грн;
6) Сертифікат №SE2025UKR004;
7) Паспорт до трубопроводу; трубопровід зливу млина №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК, постачальник ТОВ «Будконверс», виробництва (збірка) ТОВ «Техноцентр Сервіс»
8) Платіжне доручення від 12.08.2025 №16749 на суму 626535,33 грн;
9) Договір №3434 від 25.12.2024;
10) специфікація №1 до договору №3434 від 25.12.2024 (найменування продукції: трубопровід зливу млина №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК ) на загальну суму 1 626 535,33 грн, у тому числі ПДВ 271 089,22 грн.
В акті перевірки Відповідач вказував про неможливість встановлення виробника товару, однак, відповідно до наданого до перевірки Паспорта трубопроводу та специфікіції, Виробник комплектуючих Shanghai SinoEquipt Machinery Co..Ltd, Китай – Виробництво (збірка) ТОВ «ТЕХНОЦЕНТР СЕРВІС» (код ЄДРПОУ 41379931) – Постачальник ТОВ ТОВ «Будконверс» (код ЄДРПОУ 40873168) – ПрАТ «Полтавський ГЗК» (код ЄДРПОУ 00191282).
Крім того, виконання робіт з використанням придбаного у ТОВ «Будконверс »трубопроводу зливу млину №14 ДУ 500 9975, 130.00.000СК підтверджено зведеним актом виконаних робіт від 30.06.2025 №Р25-607.
Відповідач в акті перевірки зазначав, що відповідно до проведеного аналізу ЄРПН та ІКС «Податковий блок» встановлено, що протягом січня 2023 – травня 2025 року у ТОВ «Будконверс» (код 40873168) відсутнє придбання Трубопровода зливу млина.
Зважаючи на викладене, ідентифікувати виробника товару, який придбаний ПрАТ «Полтавський ГЗК», на думку відповідача, неможливо.
Надаючи оцінку наведеному аргументу Відповідача, суд зазначає, що аналіз ЄРПН та ІКС «Податковий блок» проведено Відповідачем за період з січня 2023 року, у той час як товар міг бути придбаним ТОВ «Будконверс» до січня 2023 року. Інформації про перевірку періоду, що передував вказаному так як і інформацію про залишки ТМЦ в постачальника - ТОВ «Будконверс» станом на початок 2023 року відповідачем в акті перевірки не наведені, до матеріалів справи не надані.
Враховуючи, що вказаний вид товару не має обмежених термінів зберігання, часові обмеження його придбання січнем 2023 року Відповідачем не пояснені та не обґрунтовані.
Податкова накладна від 06.05.2025 №2 була належним чином перевірена під час її реєстрації в ЄРПН у тому числі ї по коду УКТ ЗЕД, отже перевірений факт придбання товару на підприємство, яке зареєструвало податкову накладну.
Крім того, відповідно до наданого Позивачем до перевірки та до матеріалів справи Паспорта трубопроводу та специфікації, виробником комплектуючих, поставлених на користь Позивача за договором №3434 від 25.12.2024 є Shanghai SinoEquipt Machinery Co. LTD, Китай, тому твердження в акті перевірки про те, що виробник невідомий, спростоване матеріалами справи.
Суд зазначає, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не установлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Позивач, в ході розгляду справи, наполягав на проявленні достатнього рівня обачності при виборі контрагента, відсутності узгоджених дій з метою отримання податкової вигоди, а Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів на спростування даних обставин. 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2025 року по задекларованим фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Будконверс», які відбувались у травні 2025 року на суму ПДВ 271089,22 грн Позивачем дотримані вимоги податкового законодавства.
Судом встановлено, що між ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група» (код 35939305) було укладено договір підряду №2374 від 05.11.2021. На умовах договору ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група» (код 35939305) поставила до ПрАТ «Полтавський ГЗК» Концентрат активної піни 14кг, штучна шкіра для витирання скла і кузова, а також здійснило ремонт АВТ HDS 695 S ін. номер №126488500 та відповідно виписано податкові накладні від 03.03.2025 №76, від 15.04.2025 №90.
Судом досліджені надані ПрАТ «Полтавський ГЗК» до перевірки первинні документи:
1) Податкові накладні:
- від 03.03.2025 №76 (найменування послуг М-809 Концентрат активної піни 14 кг, штучна шкіра для витирання скла і кузова, ремонт АВТ HDS 695 S ін. номер №126488500) на загальну суму 9390,00 грн, у тому числі ПДВ 1565,00 грн ;
- від 14.04.2025 №90 (найменування послуг М-809 Концентрат активної піни 14 кг, ремонт АВТ HDS 695 S ін. номер №126488500) на загальну суму 10980,00 грн, у тому числі ПДВ 1830,00 грн
2) Акти надання послуг:
- від 03.03.2025 №371 (найменування товару М-809 Концентрат активної піни 14 кг, штучна шкіра для витирання скла і кузова, ремонт АВТ HDS 695 S ін. номер №126488500) на загальну суму 9390,00 грн, у тому числі ПДВ 1565,00 грн;
- від 15.04.2025 №621 (найменування товару М-809 Концентрат активної піни 14 кг, ремонт АВТ HDS 695 S ін. номер №126488500) на загальну суму 10980,00 грн, у тому числі ПДВ 1830,00 грн
3) Рахунки на оплату:
від 03.03.2025 №452 (товари (роботи, послуги) М-809 Концентрат активної піни 14 кг, штучна шкіра для витирання скла і кузова, ремонт АВТ HDS 695 S ін. номер №126488500) на загальну суму 9390,00 грн, у тому числі ПДВ 1565,00 грн;
від 15.04.2025 №770 (товари (роботи, послуги) М-809 Концентрат активної піни 14 кг, ремонт АВТ HDS 695 S ін. номер №126488500) на загальну суму 10980,00 грн, у тому числі ПДВ 1830,00 грн;
4) Договір підряду № 2374 від 05.11.2021 року м. Горішні Плавні, з додатками.
Відповідач в акті перевірки та у відзиві зазначав, що згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, встановлено, що протягом січня 2024 року - травня 2025 року у ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група» не встановлено придбання реалізованого на користь ПрАТ «Полтавський ГЗК» товару, а саме - M-809 Концентрат активної піни 14 кг, штучна шкіра для витирання скла і кузова, відповідно, за результатами перевірки неможливо відстежити походження товару та фактичного його виробника.
Суд зазначає, що аналіз даних з ЄРПН проведений Відповідачем за період з січня 2024 року, у той час як товар міг бути придбаним ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група» до січня 2024 року. Інформацію про перевірку даних щодо періоду, який передував вказаному, Відповідач не надав. Доказів про перевірку наявності залишків ТМЦ в ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група» станом до 2024 року відповідачем не надано.
Суд враховує, що товар - Концентрат активної піни 14кг, штучна шкіра для витирання скла і кузова, має тривалий термін зберігання, а часові обмеження щодо можливості його придбання саме січнем 2024 року відповідачем жодним чином не обґрунтовані. 
Податкові накладні від 03.03.2025 №76, від 15.04.2025 №90, зареєстровані в ЄРПН про реалізацію на користь ПрАТ «Полтавський ГЗК», перевірені під час їх реєстрації Комісіями регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкових накладних, у тому числі ї по коду УКТ ЗЕД, отже перевіреним є факт придбання товару на підприємство, яке реєструє податкову накладну.
Суд зазначає, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не установлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Постановами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №813/7081/14, №814/120/15, від 3 жовтня 2019 року у справі №813/4079/15, від 10 вересня 2019 року у справі №814/2412/17 визнано, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.
При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Згідно позиції Верховного Суду України відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом (постанова Верховного Суду від 18 березня 2024 року у справі №480/1798/22).
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2025 року по задекларованим фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», які відбувались у березні-квітні 2025 року на суму ПДВ 3395,00 грн, позивачем дотримані вимоги податкового законодавства.
Також судом встановлено, що між ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ТОВ «Бул Транс» (код 44321271) було укладено договір №609 від 28.05.2025. На умовах договору ТОВ «Бул Транс» (код 44321271) поставила до ПрАТ «Полтавський ГЗК» чеку гальмівної колодки та відповідно виписано податкову накладну від 30.05.2025 №53.
Судом досліджені документи ПрАТ «Полтавський ГЗК», які були надані відповідачу до перевірки надані:
1) Податкова накладна від 30.05.2025 №53 (найменування товару чека гальмівної колодки) на загальну суму 25200,00 грн, у тому числі ПДВ 4200,00 грн;
2) Рахунок на оплату від 29.05.2025 №203 (товари (роботи, послуги) чека гальмівної колодки) на загальну суму 25200,00 грн, у тому числі ПДВ 4200,00 грн;
3) Прибутковий ордер від 03.06.2025 №289 (найменування, сорт, розмір, марка товар чека гальмівної колодки 901Rb0812-202);
4) Видаткова накладна від 30.05.2025 №263 (товар чека гальмівної колодки);
5) Сертифікат якості від 04.01.2023 №299, виробник ТОВ НВП «Річ» Україна;
6) Експрес накладна НП від 30.05.2025 №20451175190301;
7) Платіжне доручення від 11.06.2025 №13152 на загальну суму 25200 грн, призначення платежу – оплата за чека гальмівної колодки;
8) Договір № 609 від 28.05.2025 року м. Горішні Плавні
9) Специфікація №1 до договору № 609 від 28.05.2025.
Використання чеки гальмівної колодки у господарській діяльності позивача підтверджується накладною на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 13.06.2025 №716, рахунком від 13.06.2025 №М003131, податковою накладною від 13.06.2025 №232, товарно-транспортною накладною від 13.06.2025 №716.
Відповідачем в акті перевірки зазначено, що відповідно до наданого до перевірки сертифікату якості встановлено, що виробником Чеки гальмівної колодки є ТОВ НВП «РІЧ», а згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, встановлено, що протягом січня 2023 року - травня 2025 року у ТОВ «Бул Транс» (код ЄДРПОУ 44321271) не встановлено придбання реалізованого товару від ТОВ НВП «РІЧ», а саме – Чека гальмівної колодки в кількості 300 шт. За вказаного, Відповідач зазначив, що за результатами перевірки неможливо відстежити походження товару та фактичного його виробника.
Судом встановлено і не спростовано Відповідачем, що аналіз даних ЄРПН проведений Відповідачем за період з січня 2023 року, у той час як товар міг бути придбаним ТОВ «Бул Транс» до січня 2023 року. 
Враховуючи, що товар - Чек гальмівної колодки, має тривалий термін зберігання, часові обмеження щодо можливості його придбання січнем 2023 року відповідачем не обґрунтовані як не пояснені і висновки про можливість придбання постачальником даного товару саме в період з січня 2023, а не раніше.
В акті перевірки та відзиві зазначено, що «відповідно до наданого до перевірки сертифікату якості встановлено, що виробником Чека гальмівної колодки є ТОВ НВП «РІЧ», однак далі за текстом слідує висновок «за результатами перевірки неможливо відстежити походження товару та фактичного його виробника». Суд зазначає про суперечність даної тези і відсутність належних доказів, які б підтверджували неможливість визначення постачальників товару. Крім того, податкова накладна від 30.05.2025 №53 перевірена під час її реєстрації в ЄРПН, отже перевіреним є факт придбання товару на підприємство, яке реєструє податкову накладну.
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не установлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів на спростування даних обставин.
Враховуючи досліджені вище документи, суд приходить до висновку, що при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2025 року по задекларованим фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Бул транс» (код 44321271), які відбувались у травні 2025 року на суму ПДВ 4 200,00 грн позивачем дотримано вимоги податкового законодавства.
В ході розгляду справи судом встановлено, що між ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ТОВ «Фертіхемюкрейн» (код 45680841) була укладена генеральна угода №01/05 від 22.05.2025. На умовах генеральної угоди ТОВ «Фертіхемюкрейн» (код 45680841) поставила до ПрАТ «Полтавський ГЗК» селітру аміачну Pulan 34/4% та відповідно виписано податкові накладні від 17.06.2025 №2 та №1.
Судом досліджені документи, надані ПрАТ «Полтавський ГЗК» відповідачу до перевірки:
1)Податкові накладні:
- від 23.05.2025 №1 (найменування товару селітра аміачна Pulan 34/4%) на загальну суму 8 838 179,76 грн, у тому числі ПДВ 1 473 029,96 грн;
- від 28.05.2025 №2 (найменування товару селітра аміачна Pulan 34/4%) на загальну суму 2 209544,94 грн, у тому числі ПДВ 368 257,49 грн;
2) Платіжні доручення:
- від 23.05.2025 №12305 на суму 8 838 179,76 грн (призначення платежу оплата за селітру аміачну Pulan 34/4%);
- від 28.05.2025 №12398 на суму 2 209544,94 грн (призначення платежу оплата за селітру аміачну Pulan 34/4%);
3) Рахунок на оплату від 22.05.2025 №1 (товари (роботи, послги) селітра аміачна Pulan 34/4%) на загальну суму 11 047 724,70 грн, у тому числі ПДВ 1 841 287,45 грн;
4) Видаткова накладна від 02.06.2025 №1 ) (товар селітра аміачна Pulan 34/4%) на загальну суму 11 047 724,70 грн, у тому числі ПДВ 1 841 287,45 грн;
5) Прибутковий ордер від 08.06.2025 №24 (найменування, сорт, розмір, марка Селітра армічна марка Б);
6) Технічні умови;
7) Свідоцтво про тестування Nr CE-А1/11/25/BS;
8) Сертифікат якості;
9) Генеральна угода № 01/05, від 22.05.2025 в м. Черкаси.
Використання придбаної позивачем селітри аміачної у господарській діяльності ПрАТ «Полтавський ГЗК» підтверджується накладними на відпуск товарно матеріальних цінностей від 16.06.2025 №93, від 17.06.2025 №94 , від 19.06.2025 №95, від 20.06.2025 №96, від 30.06.2025 №103, від 01.07.2025 №104, рахунками від 16.06.2025 №М003097, від 17.06.2025 №М003101, від 19.06.2025 №М003139, від 20.06.2025 №М003149, від 30.06.2025 №М003265, від 01.07.2025 №М003560, податковими накладними від 16.06.20255 №113, від 17.06.2025 №114, від 19.06.2025 №189, від 20.06.2025 №207, від 30.06.2025 №376, від 01.07.2025 №42, товарно-транспортними накладними від 16.06.2025 №238, №239, №240, №241, №242, №243, від 17.06.2025 №244, №245, №246, №247, №248, від 19.06.2025 №249, №250, №251, №252, №253, від 20.06.2025 №254, №255, №256, №257, №258, від 30.06.2025 №267, № 266, №264, №263, №262, №261, №260, №259, від 01.07.2025 №268, №269, №270, №271, №272, №273, №274, довіреностями №663, №790.
В ході розгляду справи Відповідач зазначив, що згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, встановлено, що протягом січня 2024 року – травня 2025 року у ТОВ «Фертіхемюкрейн» відсутній імпорт товару, які реалізовано на адресу ПрАТ «Полтавський ГЗК» та не встановлено придбання реалізованого на ПрАТ «Полтавський ГЗК» товару, а за результатами перевірки неможливо відстежити походження товару та фактичного його виробника/імпортера.
Крім того, Відповідач вказав, що за даними АІС «Податковий блок» ТОВ «Фертіхемюкрейн» віднесене до переліку ризикових відповідно до Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 18.06.2025 №51741.
Зі змісту акту перевірки вбачається, що аналіз даних ЄРПН проведений Відповідачем за період з січня 2024 року.
Пояснень висновку, що товар міг бути придбаним ТОВ «Фертіхемюкрейн» виключно в період з січня 2024 року Відповідачем не наведено, про перевірку інформації про придбання селітри аміачної за період до січня 2023 Відповідач не зазначав, про проведення перевірки інформації про наявність залишків ТМЦ в ТОВ «Фертіхемюкрейн» станом на початок 2024 року відповідачем не вказувалось.
Щодо особливостей транспортування товару, про які не вбачається зі змісту товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що товарно-транспортні накладні не є первинними документами в розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вказана норма містить перелік обов`язкових реквізитів первинного бухгалтерського документу, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Також необхідно зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду вказано на те, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає наведеним вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені (Постанова ВС від 30.03.2018 р. у справі № 821/2106/13-а).
Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. (Постанова ВС від 12.06.2018 р. у справі № 826/11879/13-а, Постанова ВС від 12.06.2018 р. у справі № 825/3419/14).
Податкові накладні від 23.05.2025 №1, від 28.05.2025 №2 про реалізацію товару на користь ПрАТ «Полтавський ГЗК», перевірені під час їх реєстрації, отже перевірено факт придбання товару на підприємство, яке реєструє податкові накладні.
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не установлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, на яке посилається Відповідач в обґрунтування нереальності господарського договору №01/05 від 22.05.2025 прийняте стосовно ТОВ «Фертіхемюкрейн» 18.06.2025.
Господарські відносини між позивачем та ТОВ «Фертіхемюкрейн», на виконання Генеральної угоди від 22.05.2025 №01/05, відбувалися у травні 2025 року. 
Отже, станом на час здійснення господарських операцій контрагент Позивача ТОВ «Фертіхемюкрейн» не мав статусу ризикового, а посилання на вказане рішення про відповідність ТОВ «Фертіхемюкрейн» критеріям ризиковості платника податку від 18.06.2025 в обґрунтування нереальності господарської операції із Позивачем, є неспроможним.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2025 року по задекларованим фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Фертіхемюкрейн», які відбувались у травні 2025 року на суму ПДВ 1841284,45 грн Позивачем дотримані вимоги податкового законодавства.
З урахуванням наведеного, ПрАТ «Полтавський ГЗК» дотримані вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
За викладеного, суд констатує, що матеріалами справи доведені ті обставини, що господарські відносини між позивачем та ТОВ «Будконверс», ТОВ «Українська промислово-технічна проектна група», ТОВ «Бул Транс», ТОВ «Фертіхемюкрейн» мали реальний характер, придбані товари (роботи) використані Позивачем у власній господарській діяльності, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, копії яких наявні в матеріалах справи та спричинили реальні зміни майнового стану позивача і належним чином відображені у податковій звітності.
Згідно усталених правових позицій Верховного Суду, викладених, зокрема у постановах від 17 квітня 2018 року у справі №826/14549/15, від 06 лютого 2018 року у справі №816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі №520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі №140/1845/19, відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства.
Відповідачем не наведено у відзиві жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про непов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Операції ПрАТ «Полтавський ГЗК» з контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як платники податку на додану вартість, здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових ресурсів. 
Відповідач, із посиланням на положення пп. 200.4-1 ст. 200 ПК України за яким платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу – до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
У структурі власності саме Позивача наявна підсанкційна особа, а саме ОСОБА_1 , що унеможливлює отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. 
За вказаного, Відповідач наполягав на відсутності в Позивача права формування від`ємного значення з податку на додану вартість.
Пункт 200.4-1 статті 200 ПК України встановлює обмеження права платника податку на отримання бюджетного відшкодування у разі застосування в установленому Законом України «Про санкції» порядку санкцій до платника податку та/або його засновника (учасника), кінцевого бенефіціарного власника.
При цьому зазначена норма не містить заборони на формування від`ємного значення ПДВ, не передбачає можливості його зменшення чи анулювання та не визначає застосування таких наслідків як правовий результат застосування санкцій, а абзац другий пункту 200.4-1 статті 200 ПК України прямо передбачає, що суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу, а за його відсутності – до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Отже, законодавець прямо визнає існування та правомірність сформованого від`ємного значення, змінюючи лише порядок його подальшого використання, а не порядок його виникнення.
Таким чином, пункт 200.4-1 статті 200 ПК України не встановлює правових підстав для зменшення від`ємного значення податку на додану вартість у зв`язку із застосуванням санкцій до кінцевого бенефіціарного власника платника податків. Правовим наслідком застосування зазначеної норми є виключно обмеження права такого платника на отримання бюджетного відшкодування, тоді як саме від`ємне значення продовжує існувати та використовується у порядку, прямо визначеному абзацом другим пункту 200.4-1 статті 200 ПК України.
Виходячи із вищевикладеного, оскільки спірним податковим повідомленням-рішенням №000/643/32-00-07-04-19 від 19.09.2025 зменшений розмір від`ємного значення ПДВ за червень 2025 року, а бюджетне відшкодування за рахунок такого від`ємного значення навіть не заявлялось Позивачем, Відповідач безпідставно вказує на положення пункту 200.4-1 статті 200 ПК України, як на норму яка обмежує право на формування від`ємного значення за червень 2025.
За правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду № 816/1422/17 від 26.06.2018 року, платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше бюджетне відшкодування. Крім того, прояв такої обачності й обережності при виборі постачальника послуг та вчинення будь яких дій на предмет перевірки податкової «доброчесності» контрагента, зокрема за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база недобросовісних платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копій паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідку про кількість співробітників контрагента, тощо), перевірки загальнодоступної інформації щодо наявності кримінальних проваджень за участю контрагента, в подальшому свідчитимуть на користь висновку, що платником податків вжито належні та достатні дії щодо його обізнаності на предмет податкової «надійності» такого контрагента та вказуватимуть на правомірність формування податкового обліку за господарськими операціями з таким контрагентом».
Стаття 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (Постанови від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15).
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Отже, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Вказана позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у Постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а.
Суд наголошує, що Відповідачем зауважень щодо змісту і форми первинних бухгалтерських документів не висловлювалось.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У даній справі відповідачем не наведено належних і допустимих доказів обґрунтованості та підставності прийняття податкового повідомлення-рішення №000/643/32-00-07-04-19 від 19.09.2025.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «Полтавський ГЗК» про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №000/643/32-00-07-04-19 від 19.09.2025, яким зменшений позивачеві розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
ПрАТ «Полтавський ГЗК» при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 24224,00 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 24224,00 грн стягнути на користь ПрАТ «Полтавський ГЗК» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, буд. 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, код ЄДРПОУ 00191282) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр-т Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031, код ЄДРПОУ 43968079) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/643/32-00-07-04-19 від 19 вересня 2025 року.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків витрати зі сплати судового збору в сумі 24224,00 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні) грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н.Ю. Алєксєєва