Справа №597/195/26
Провадження №2/597/287/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2026 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.
за участі секретаря судового засідання Николайчук З.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Кульгавець Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, у якій просив визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 та як спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5 , на наступне спадкове майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7835 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0207, нормативною грошовою оцінкою 43172,03 гривні, що посвідчена свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015 року, індексний номер 32415339 та зареєстрована у ДРРПНМ 20.01.2015 року, відповідно до витягу №32415653 від 20.01.2015 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1208 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1034, нормативною грошовою оцінкою 6656,26 гривень, що посвідчена свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015 року, індексний номер 32413863 та зареєстрована у ДРРПНМ 20.01.2015 року, відповідно до витягу №32414189 від 20.01.2015 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,84 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0253, нормативною грошовою оцінкою 40346,41 гривня, що посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №018972 від 17.02.2005 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,12 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1031, нормативною грошовою оцінкою 6656,26 гривень, що посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №020669 від 17.02.2005 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,12 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1222, нормативною грошовою оцінкою 6612,18 гривень, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 11.09.2014 року, індексний номер витягу 26649270; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7835 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0206, нормативною грошовою оцінкою 43172,03 гривні, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 11.09.2014 року, індексний номер витягу 26650498; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1153 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0259, нормативною грошовою оцінкою 45564,99 гривень, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 01.06.2018 року, індексний номер витягу 126050188; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1208 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0980, нормативною грошовою оцінкою 6656,26 гривень, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 01.06.2018 року, індексний номер витягу 126057286.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить вказане вище нерухоме майно. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла у відповідності до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України його дружина — матір сторін ОСОБА_5 , оскільки постійно проживала разом із чоловіком на день його смерті та перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. З ОСОБА_4 також був за однією адресою зареєстрований на день смерті останнього син — відповідач по справі ОСОБА_2 , однак не проживав. Також спадщину після смерті батька прийняла у відповідності до приписів ст.1269 ЦК України позивачка, оскільки 10.07.2025 року звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вказані вище факти та норми цивільного законодавства, що регулюють спадкові права, матір позивачки ОСОБА_5 , як спадкоємиця за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4 прийняла належним чином 1/2 частину спадкового майна, однак не встигла оформити її відповідно до чинного законодавства, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя — 07.04.2025 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці ОСОБА_1 . ОСОБА_5 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . У зареєстрованому шлюбі на момент смерті не перебувала. З ОСОБА_5 був за однією адресою зареєстрований на день смерті останньої син ОСОБА_2 , однак не проживав. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла у відповідності до приписів ст.1269 ЦК України її дочка — позивачка ОСОБА_1 , оскільки 10.07.2025 року звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 24.01.2026 року позивачка через свого представника звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/2 частину належного йому за життя спадкового майна. Однак в.о.державного нотаріуса Заліщицької ДНК Дідик І.О. письмовою відповіддю від 24.01.2026 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та запропонувала звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки враховуючи зареєстроване місце проживання з батьком його сина ОСОБА_2 на день відкриття спадщини, не взмозі видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна. 24.01.2026 року позивачка через свого представника також звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері на 1/2 частину належного їй за життя спадкового майна, яке вона прийняла після смерті чоловіка. Однак в.о.державного нотаріуса Заліщицької ДНК Дідик І.О. письмовою відповіддю від 24.01.2026 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері та запропонувала звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки враховуючи зареєстроване місце проживання з батьком його сина ОСОБА_2 на день відкриття спадщини, не взмозі видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна. За вказаних вище умов позивачка, будучи дочкою спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , являючись спадкоємицею за законом після смерті батька та за заповітом після смерті матері та такою, що відповідно до приписів ст.1269 ЦК України прийняла спадщину, позбавлена можливості оформити її належним чином, тому змушена звертатися до суду з даним позовом. Іншого способу для прийняття спадщини після смерті батьків, окрім звернення до суду, у позивачки ОСОБА_1 немає.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, однак від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надав у встановлений судом строк відзиву до суду. 

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 16.03.2026 року суддя Шевчук В.М. прийняла до свого провадження цивільну справу та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 30.06.2026 року суддя Шевчук В.М. закрила підготовче провадження у цивільній справі та призначила справу до судового розгляду.
Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин, а тому, керуючись положеннями ст.280 ЦПК України, справу слід розглянути за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення.
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 03.03.1999 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новосілка Чортківського району Тернопільської області.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько сторін ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.02.2025 року.
Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавицею стверджується: свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_3 від 30.05.1977 року, у якому її батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; свідоцтвом про укладення позивачкою шлюбу серії НОМЕР_4 від 06.07.1996 року, відповідно до якого позивачка внаслідок одруження змінила прізвище з “ ОСОБА_6 ” на “ ОСОБА_7 ”.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7835 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0207, нормативною грошовою оцінкою 43172,03 гривні, що посвідчена свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015 року, індексний номер 32415339 та зареєстрована у ДРРПНМ 20.01.2015 року, відповідно до витягу №32415653 від 20.01.2015 року;
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1208 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1034, нормативною грошовою оцінкою 6656,26 гривень, що посвідчена свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015 року, індексний номер 32413863 та зареєстрована у ДРРПНМ 20.01.2015 року, відповідно до витягу №32414189 від 20.01.2015 року;
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,84 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0253, нормативною грошовою оцінкою 40346,41 гривня, що посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №018972 від 17.02.2005 року;
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,12 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1031, нормативною грошовою оцінкою 6656,26 гривень, що посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №020669 від 17.02.2005 року;
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,12 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1222, нормативною грошовою оцінкою 6612,18 гривень, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 11.09.2014 року, індексний номер витягу 26649270;
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7835 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0206, нормативною грошовою оцінкою 43172,03 гривні, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 11.09.2014 року, індексний номер витягу 26650498;
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1153 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0259, нормативною грошовою оцінкою 45564,99 гривень, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 01.06.2018 року, індексний номер витягу 126050188;
-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1208 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0980, нормативною грошовою оцінкою 6656,26 гривень, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 01.06.2018 року, індексний номер витягу 126057286.
Як встановлено у судовому засіданні, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла у відповідності до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України його дружина — матір сторін ОСОБА_5 , оскільки згідно довідки №19-15/6/209, виданої 17.03.2025 року Дунівським старостинським округом, проживала разом із чоловіком на день його смерті та перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.
З ОСОБА_4 також був за однією адресою зареєстрований на день смерті останнього син ОСОБА_2 , однак не проживав, що вбачається з вказаної вище довідки. 
Також з матеріалів справи слідує, що спадщину після смерті батька прийняла у відповідності до приписів ст.1269 ЦК України позивачка, оскільки 10.07.2025 року звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка посвідчена ОСОБА_8 приватним нотаріусом міста Чикаго округу Кук штату Іллінойс, США та зареєстрована в реєстрі за №11872-07.2025.
Витягом з ДРАЦС №00049974887 від 11.03.2025 року стверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були подружжям.
В ході судового розгляду справи своє ствердження знайшло те, що матір позивачки ОСОБА_5 , як спадкоємиця за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4 прийняла належним чином 1/2 частину спадкового майна, однак не встигла оформити її відповідно до чинного законодавства, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 08.07.2025 року.
За життя — 07.04.2025 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений старостою Дунівського старостинського округу, що зареєстрований в реєстрі за №6-16, яким все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці ОСОБА_1 .
Відповідно до даних довідки №19-15/6/325, виданої 29.07.2025 року Дунівським старостинським округом, ОСОБА_5 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . У зареєстрованому шлюбі на момент смерті не перебувала.
З ОСОБА_5 був за однією адресою зареєстрований на день смерті останньої син ОСОБА_2 , однак не проживав, що вбачається із вказаної вище довідки.
Доказами, які досліджені судом, стверджується, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла у відповідності до приписів ст.1269 ЦК України її дочка — позивачка ОСОБА_1 , оскільки 10.07.2025 року звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка посвідчена ОСОБА_8 приватним нотаріусом міста Чикаго округу Кук штату Іллінойс, США та зареєстрована в реєстрі за №11873-07.2025.
24 січня 2026 року позивачка через свого представника звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/2 частину належного йому за життя спадкового майна, однак в.о.державного нотаріуса Заліщицької ДНК Дідик І.О. письмовою відповіддю №29/02-14 від 24.01.2026 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та запропонувала звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки враховуючи зареєстроване місце проживання з батьком його сина ОСОБА_2 на день відкриття спадщини, не взмозі видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна. Одночасно нотаріус повідомила, що до майна ОСОБА_4 заведено 11.03.2025 року спадкову справу №31/2025.
24 січня 2026 року позивачка через свого представника також звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері на 1/2 частину належного їй за життя спадкового майна, яке вона прийняла після смерті чоловіка, однак в.о. державного нотаріуса Заліщицької ДНК Дідик І.О. письмовою відповіддю №30/02-14 від 24.01.2026 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері та запропонувала звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки враховуючи зареєстроване місце проживання з батьком його сина ОСОБА_2 на день відкриття спадщини, не взмозі видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна. Одночасно нотаріус повідомила, що до майна ОСОБА_5 заведено 31.07.2025 року спадкову справу №78/2025.
Суд погоджується з доводами представника позивачки, що за вказаних вище умов позивачка, будучи дочкою спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , являючись спадкоємицею за законом після смерті батька та за заповітом після смерті матері та такою, що відповідно до приписів ст.1269 ЦК України прийняла спадщину, позбавлена можливості оформити її належним чином, тому змушена звертатися за захистом до суду. Іншого способу для прийняття спадщини після смерті батьків, окрім звернення до суду, у позивачки ОСОБА_1 немає.

V. Оцінка суду

Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Згідно приписів ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). 
Відповідно до положень ч.1 ст.1216 ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до положень ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законодавством.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що іншого способу для прийняття спадщини після смерті батьків, окрім звернення до суду, у позивачки ОСОБА_1 немає.
За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні її спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

VI. Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 316, 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1233-1236, 1261, 1268-1270, 1296, 1297Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Кульгавець Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителькою АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 та як спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5 , на наступне спадкове майно:
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7835 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0207, нормативною грошовою оцінкою 43172 гривні 03 копійки, що посвідчена свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015 року, індексний номер 32415339 та зареєстрована у ДРРПНМ 20.01.2015 року, відповідно до витягу №32415653 від 20.01.2015 року;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1208 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1034, нормативною грошовою оцінкою 6656 гривень 26 копійок, що посвідчена свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015 року, індексний номер 32413863 та зареєстрована у ДРРПНМ 20.01.2015 року, відповідно до витягу №32414189 від 20.01.2015 року;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,84 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0253, нормативною грошовою оцінкою 40346 гривень 41 копійка, що посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №018972 від 17.02.2005 року;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,12 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1031, нормативною грошовою оцінкою 6656 гривень 26 копійок, що посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №020669 від 17.02.2005 року;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,12 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:1222, нормативною грошовою оцінкою 6612 гривень 18 копійок, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 11.09.2014 року, індексний номер витягу 26649270;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7835 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0206, нормативною грошовою оцінкою 43172 гривні 03 копійки, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 11.09.2014 року, індексний номер витягу 26650498;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1153 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0259, нормативною грошовою оцінкою 45564 гривні 99 копійок, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 01.06.2018 року, індексний номер витягу 126050188;
-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1208 га, кадастровий номер 6122083300:01:001:0980, нормативною грошовою оцінкою 6656 гривень 26 копійок, що посвідчена витягом з ДРРПНМ від 01.06.2018 року, індексний номер витягу 126057286.
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачем протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне рішення складено 20.07.2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.М.ШЕВЧУК