| 1 | Справа № 335/8762/26  3/335/1658/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Стеценко А. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно 
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який обіймає посаду керівника АТ «Запоріжжяобленерго» (ЄДРПОУ 00130926), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, —

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Дніпро) ДПС України надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 349/32-00-51-04-03/00130926 від 06 серпня 2026 року, зі змісту якого вбачається, що за результатами камеральної перевірки АТ «Запоріжжяобленерго» (код ЄДРПОУ 00130926, юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) щодо порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно з актом перевірки від 18.06.2026 № 459/32-00-51-04-03/00130926 встановлено, що ОСОБА_1 , який був відповідальною особою на дату складання акта камеральної перевірки, вчинив порушення п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, п. 200.2 ст. 200, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме: порушення граничного терміну сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 201 716 299,00 гривень, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
18 серпня 2026 року захисник ОСОБА_1 — адвокат Седляров В. С. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування клопотання захисник зазначив таке.
ОСОБА_1 обіймає посаду виконувача обов`язків генерального директора АТ «Запоріжжяобленерго» з 10.05.2024.
Відповідно до наказу АТ «Запоріжжяобленерго» № 27/од від 15.01.2026 року «Про розподіл обов`язків між керівниками АТ «Запоріжжяобленерго»», організація та контроль ведення податкового обліку, нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належать до функціональних обов`язків директора фінансового — відповідно до п.п. 19.2.26 п. 19.2 розділу 19 зазначеного наказу. Отже, обов`язок щодо організації та контролю своечасного нарахування і сплати податків та зборів на генерального директора Товариства не покладено.
Податкове повідомлення-рішення № 541/32-00-51-04-03 від 28.07.2026 року, прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі Акта камеральної перевірки № 459/32-00-51-04-03/00130926 від 18.06.2026 року, оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України скаргою від 10.08.2026 року.
Захисник наголошує, що на момент розгляду справи в суді зазначене податкове повідомлення-рішення є предметом адміністративного оскарження, а тому висновки контролюючого органу про порушення Товариством податкового законодавства не можуть розглядатися як безспірно встановлені до завершення процедури оскарження.
Відтак, наразі відсутні достатні правові підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення від 06.08.2026 року № 349/32-00-51-04-03/00130926 був складений за відсутності ОСОБА_1 . Отже, йому не були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, безпосередньо під час складання протоколу, а також не було забезпечено можливості надати пояснення щодо обставин, викладених у ньому.
Надсилання другого примірника протоколу на поштову адресу підприємства вже після його фактичного складання не усуває допущених посадовими особами контролюючого органу порушень та не свідчить про належне забезпечення права особи на захист, гарантованого ст. 256 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У розділі ІІ «Перевіркою встановлено» Акта камеральної перевірки від 18.06.2026 року зазначено граничні строки сплати за податковими деклараціями з ПДВ та уточнюючими розрахунками у період з 30.09.2022 року по 25.01.2024 року.
Водночас ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків виконувача обов`язків генерального директора АТ «Запоріжжяобленерго» лише з 10.05.2024 року. Отже, усі зазначені в Акті перевірки граничні строки сплати податкових зобов`язань припадають на період, який повністю передував початку виконання ОСОБА_1 відповідних посадових обов`язків.
Захисник зазначає, що відповідно до ст.ст. 9, 14, 280 КУпАП посадова особа може нести відповідальність лише за ті правопорушення, забезпечення недопущення яких безпосередньо входило до її службових обов`язків у відповідний період, а сам по собі факт перебування на посаді керівника на момент складання протоколу не є підставою для покладення відповідальності за минулі періоди.
Частиною 1 ст. 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно зі ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-2 КУпАП, можуть бути розглянуті судом за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
З огляду на викладене, суд вирішив справу розглядати за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши клопотання захисника, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати в контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.
Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 256, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
Частина 1 статті 163-2 КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, є спеціальним (посадові особи підприємств, установ та організацій).
Згідно з протоколом № 349/32-00-51-04-03/00130926 від 06.08.2026 правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, вчинене керівником АТ «Запоріжжяобленерго» — ОСОБА_1 .
Разом з цим, відповідно до наказу по АТ «Запоріжжяобленерго» № 27/од від 15.01.2026 «Про розподіл обов`язків між керівниками АТ «Запоріжжяобленерго»» організація та контроль ведення податкового обліку, нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належать до функціональних обов`язків директора фінансового (пп. 19.2.26 п. 19.2 розділу 19). До функціональних обов`язків генерального директора (розділ 2) не належить обов`язок забезпечення своєчасного нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Доказів того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) за вказаний податковий період, суду не надано, а отже, не доведено, що він є суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд відповідно до принципів диспозитивності та безсторонності приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначил, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» (заява № 926/08) зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин доходжу висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя —

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. В. Стеценко