ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1530/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа № 707/1325/26 Категорія: 304090000 | Суходольський О. М.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Сіренко Ю. В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Новікова О.М.,

секретар: Івануса А.Д.,

учасники справи: 

позивач – Товарситво з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»;

відповідач – ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу – Товарситво з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу Товарситва з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2026 року в справі за позовом Товарситва з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У березні 2026 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 24.04.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1385-9351, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20 000 грн; строк кредитування 365 днів; комісія за видачу кредиту – 15 % від суми кредиту; базовий період 14 днів; знижена % ставка 1,45 % в день; стандартна % ставка: 1,45 % в день. 
Додатковими угодами до Договору про відкриття кредитної лінії сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумах 6 900,00 грн, 10 000,00 грн, 4 100,00 грн, 4 600,00 грн, 6 800,00 грн.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Однак, відповідач грошові зобов`язання перед кредитодавцем не виконав в повному обсязі.
На підставі наведеного, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 125 745,52 грн заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1385-9351 від 24.04.2024 у загальному розмірі 59 949,36 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 1269 грн 30 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачка не надала, у тому числі, не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.
Разом з тим, розглянувши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що сума нарахованих відсотків (105 762,40 грн) більше ніж у 5 разів перевищує суму простроченої заборгованості за тілом кредиту (19 983,12 грн).
Суд врахував вимоги статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», яка обмежує сукупну суму нарахувань за мікрокредитами. Хоча гранична денна ставка 1,45% формально відповідала перехідним положенням Закону № 3498-IX на момент укладання додаткових угод, загальний розмір плати за кредит у сумі 105 762,40 грн за умови невиконання зобов`язання перетворює відсотки з плати за користування коштами на міру відповідальності, що за своєю природою є каральною, а не компенсаційною.
За таких обставин, керуючись принципом співмірності та розумності, суд вважав за можливе обмежити розмір відсотків, що підлягають стягненню, сумою, що не перевищує подвійний розмір простроченого тіла кредиту, а саме 39 966,24 грн (19 983,12 грн * 2).
Крім того, суд першої інстанції звернув увагу, що встановлення комісії за видачу кредиту у розмірі 15% від суми є незаконним, оскільки такі дії не є окремою послугою для споживача, а є витратами самого кредитора.
Не погодившись з рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2026 року, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору.
Щодо правового тлумачення норми Закону України «Про захист прав споживачів» скаржник зазначає, що п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачається, що Товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на таке.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1385-9351.
На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С8273, для підписання Кредитного договору № 1385-9351 від 24.04.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20 000 грн; строк кредитування 365 днів; комісія за видачу кредиту – 15 % від суми кредиту; базовий період 14 днів; знижена процентна ставка 1,45 % в день; стандартна процентна ставка: 1,45 % в день. Базовий період проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.
Пунктом 4.19 Кредитного договору визначена денна процентна ставка в розмірі 1,491 %.
Додатковою угодою № 1 від 26.04.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 24.04.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 6 900,00 грн.
Додатковою угодою № 2 від 30.04.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 24.04.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 10 000,00 грн.
Додатковою угодою № 3 від 04.05.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 24.04.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 100,00 грн.
Додатковою угодою №4 від 15.05.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1385-9351 від 24.04.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 600,00 грн.
Додатковою угодою_№ 5 від 29.05.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 24.04.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 6 800,00 грн.
У зв`язку з укладенням додаткових угод, строк кредитування збільшувався, і за результатами підписання останньої додаткової угоди від 29.05.2024, остаточною датою закінчення строку кредитування за договором кредитної лінії є 28.05.2025.
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1385-9351 від 24.04.2024 станом на 17.02.2026 загальний розмір заборгованості становить 125 745,52 грн, з яких: 19 983,12 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 105 762,40 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з договору про відкриття кредитної лінії № 1428-3470 від 31.07.2024, строк кредитування складає 365 календарних дні і з урахуванням укладених додаткових угод, закінчився 28.05.2025.
З розрахунку заборгованості судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем здійснювалося нарахування процентів за користування кредитними коштами в період з 24.04.2024 до 28.05.2025 включно, тобто до закінчення строку кредитування, що відповідає умовам договору та нормам ЦК України. 
Після закінчення строку кредитування жодних нарахувань позивач не здійснював. 
Однак, щодо розміру заборгованості за процентами за користування кредитними коштами колегія суддів зазначає таке.
22 листопада 2023 року прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі – Закон № 3498-ІХ), який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Водночас, п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Отже, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів – 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно); з 21.08.2024 – 1%.
Тобто, колегія суддів звертає увагу, що вказаний перехідний період (240 днів) щодо зменшення максимального розміру денної процентної ставки застосовується і як до договорів про споживчий кредит, укладених до набрання чинності Законом 3498-ІХ (до 24.12.2023), якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом, так і до договорів про споживчий кредит, які укладені після 24.12.2023, але до 21.08.2024.
Таким чином, враховуючи, що договір про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 укладено 24.04.2024, відтак, дія пункту 5 розділу I Закону України № 3498-ІХ поширюється на кредитні правовідносини за вказаним кредитним договором.
При цьому, не слід ототожнювати поняття «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та «процентна ставка в день».
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка – це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою, визначеною у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t * 100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях.
Тобто, умови договору кредиту, а саме загальні витрати за споживчим кредитом, загальний розмір кредиту, строк кредитування повинні бути розраховані в договорі таким чином, щоб денна процентна ставка не перевищувала 2,5 %, 1,5 %, 1 % залежно від періоду, визначеного п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 3498-ІХ.
Якщо умови договору визначені таким чином, що за розрахунком денної процентної ставки остання перевищує визначену законом межу за відповідний період, то стягнення будь-яких витрат за споживчим кредитом є неможливим, оскільки умови договору кредиту, які визначають такі витрати, у тому числі, процентну ставку в день, є нікчемними.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Як вбачається з договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 24.04.2024, у п. 4.19 розраховано денну процентну ставку, а саме: 
1,491 % = (108 850,00 грн / 20 000,00 грн) / 365 днів х 100 %.
Додатковою угодою до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 26.04.2024 визначено денну процентну ставку, а саме:
1,45 % = (105 689,69 грн / 19 969,71 грн) / 365 днів * 100 %.
Додатковою угодою до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 30.04.2024 визначено денну процентну ставку, а саме:
1,45 % = (105 846,35 грн / 19 999,31 грн) / 365 днів * 100 %.
Додатковою угодою до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 04.05.2024 визначено денну процентну ставку, а саме:
1,45 % = (105 501,70 грн / 19 934,19 грн) / 365 днів * 100 %.
Додатковою угодою до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 15.05.2024 визначено денну процентну ставку, а саме:
1,45 % = (105 803,80 грн / 19 991,27 грн) / 365 днів * 100 %.
Додатковою угодою до Договору про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 29.05.2024 визначено денну процентну ставку, а саме:
1,45 % = (105 760,66 грн / 19 983,12 грн) / 365 днів * 100 %.
Отже, денна процентна ставка за договором про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 24.04.2024 та додаткових угод до неї не перевищувала максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений законом, лише до 20.08.2024 (1,5 %), оскільки з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки має становити не більше 1 %.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що розмір денної процентної ставки в даному кредитному договорі з 21.08.2024 до 28.05.2025 не може вважатися узгодженим між сторонами, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про нарахування 1,45 % за користування кредитними коштами також є нікчемними.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір, застосував положення статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», однак не врахував, що спірні правовідносини насамперед підлягали оцінці з урахуванням положень статей 8 та 12 цього Закону у редакції Закону України № 3498-IX, які встановлюють граничний розмір денної процентної ставки та визначають правові наслідки недотримання цих вимог. 
За таких обставин висновок суду першої інстанції про необхідність зменшення розміру процентів є наслідком неправильного застосування норм матеріального права, оскільки питання щодо можливості зменшення правомірно нарахованих процентів є похідним від питання про наявність у кредитодавця права на їх нарахування. Натомість, як зазначено вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що після 21.08.2024 таке право було відсутнє, оскільки умова договору щодо денної процентної ставки 1,45 % суперечить імперативним вимогам Закону та є нікчемною.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, станом на 20.08.2024, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати відсотків за користування кредитом складає 24 339,84 грн.
Колегією суддів також встановлено, що у договорі кредитної лінії містяться умови про стягнення з позичальника комісії за видачу кредиту (п. 4.10).
Разом із тим надання кредиту є основним обов`язком кредитодавця за кредитним договором та становить сутність кредитних правовідносин, а не окрему чи додаткову послугу, що замовляється споживачем.
Зі змісту договору не вбачається, що вказана комісія встановлена за конкретну самостійну додаткову послугу, зміст, обсяг та вартість якої чітко визначені сторонами та яка надається в інтересах споживача.
За таких обставин умова договору щодо сплати одноразової комісії за видачу кредиту суперечить вимогам законодавства про споживче кредитування та є нікчемною, а тому не створює для позичальника обов`язку щодо її сплати, про що правомірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Подібні правові висновки щодо сплати комісії за видачу кредиту зазначені в постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.
Відтак, нарахована кредитодавцем та погашена позичальником комісія за видачу кредиту в сумі 3000,00 грн, підлягає відрахуванню з загального розміру заборгованості за процентами (24 339,84 грн – 3 000,00 грн). 
Судом апеляційної інстанції перевірена правомірність стягнення судом з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, крім того, зі змісту апеляційної скарги заперечень щодо стягнення тіла кредиту в сумі 19 983,12 грн не вбачається.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, однак не обмежений ними у разі встановлення неправильного застосування норм матеріального права. Разом із тим реалізація цього повноваження не може призводити до погіршення становища особи, яка оскаржила судове рішення.
Встановивши під час апеляційного перегляду неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що вплинуло на результат вирішення спору, колегія суддів, керуючись частиною четвертою статті 367 ЦПК України, виходить за межі доводів та вимог апеляційної скарги, оскільки лише такий процесуальний підхід забезпечує правильне застосування норм матеріального права та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування кредитом в сумі 21 339,84 грн. В решті оскаржуване рішення залишити без змін.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що стороною позивача за подачу позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн, а за подачу апеляційної скарги – 3993,60 грн.
Таким чином, враховуючи, що за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції позовні вимоги задоволені на 32,86 %, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 874,86 грн та за подачу апеляційної скарги – 1312,30 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2026 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині стягнення заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» проценти за користування кредитом в сумі 21 339,84 грн.
У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Остаточно визначити, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1385-9351 від 24.04.2024 у загальному розмірі 41 322,96 грн, яка складається з: 19 983,12 грн – заборгованість за тілом кредиту; 21 339,84 грн – заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви в сумі 874,86 грн та за подачу апеляційної скарги в сумі 1312,30 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Судді Ю.В. Сіренко 
О.М. Новіков
Т.Л. Фетісова