Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року        м. Рівне

Справа № 565/1991/26
Провадження № 33/4815/1051/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
захисника – Невідомського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Невідомського О.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вараського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вараського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 753419 від 11 серпня 2026 року вбачається, що 20 липня 2026 року близько 22 год. 39 хв. по мікрорайону Будівельників поблизу ДНЗ №3 у м.Вараш Рівненської області, ОСОБА_1 неналежно виконувала батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого син, будучи особою у віці від 14 до 16 років, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Невідомський О.А. просить скасувати постанову місцевого суду відносно  ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить належного формулювання складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки фактично ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення її неповнолітнім сином адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що, на думку захисту, не охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП.
Доводить, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену в протоколі, або перебирати на себе функції обвинувачення шляхом самостійного пошуку доказів вини особи. Посилається на практику ЄСПЛ, принцип презумпції невинуватості та стандарт доказування «поза розумним сумнівом».
Вважає, що зібрані у справі докази не усувають сумнівів щодо наявності події та складу адміністративного правопорушення, а відповідно до ст. 62 Конституції України та положень КУпАП такі сумніви мають тлумачитися на користь особи. Посилається також на принцип недопустимості доказів, отриманих з істотним порушенням прав особи, та доктрину «плодів отруєного дерева». 
Заслухавши доводи захисника Невідомського О.А. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були порушені.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 753419 від 11 серпня 2026 року слідує, що 20 липня 2026 року близько 22 год. 39 хв. по мікрорайону Будівельників поблизу ДНЗ №3 у м.Вараш Рівненської області, ОСОБА_1 неналежно виконувала батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого син, будучи особою у віці від 14 до 16 років, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Тобто ОСОБА_2 , згідно даних протоколу, інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і з огляду на його вік, його мамі ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП суд першої інстанції виходив з того, що вона частково визнала свою вину в інкримінованому їй правопорушенні і її вина також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , схемою місця ДТП від 20.07.2026, рапортом від 20.07.2026 та іншими матеріалами, однак апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду з огляду на наступне.
Згідно зі ст.124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 753419 від 11 серпня 2026 року та інших матеріалів справи неможливо встановити, які саме вимоги ПДР України порушив ОСОБА_2 . 
Згідно наявного у справі рапорту, 20 липня 2026 року близько 22 год. 39 хв. у м.Вараш Рівненської області по мікрорайону Будівельників поблизу дитячого садочка відбулося зіткнення транспортних засобів, зокрема мотоцикла Mustang, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та електросамокату Ninebot, яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і пасажиром якого був ОСОБА_2 . 
Зі схеми місця ДТП від 20 липня 2026 року слідує, що мотоцикл Mustang, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та електросамокат рухаючись по мікрорайону Будівельників у м. Вараш назустріч один одному допустили зіткнення вказаних транспортних засобів під час об`їзду штучної дорожньої нерівності (лежачого поліцейського).
З письмових пояснень ОСОБА_3 слідує, що 20 липня 2026 року він керуючи мотоциклом Mustang, номерний знак НОМЕР_1 , рухався від автостанції м. Вараш по вул. Енергетиків в напрямку профілактичного центру, однак точно не пам`ятає, де відбулося зіткнення транспортних засобів, хоча вказав, що на зустріч йому різко виїхав електросамокат (а.с. 8). 
У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що 20 липня 2026 року о 22 год. 47 хв. керував електросамокатом разом із другом ОСОБА_4 . На вул. Енергетиків здійснив з`їзд з велодоріжки на смугу автодороги поблизу ДНЗ №7 та здійснював маневр об`їзду штучної дорожньої нерівності (лежачого поліцейського) і в цей же час зі сторони автостанції назустріч їхав транспортний засіб, який його частково осліпив після чого відбулося зіткнення транспортних засобів (а.с. 9).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 20 липня 2026 року він зі своїм другом ОСОБА_2 рухалися на електросамокаті, яким останній і керував. Під час руху на електросамокаті пропало освітлення, тому після закінчення велодоріжки вони з`їхали на проїжджу частину на вул. Енергетиків поблизу садочка №7, де під час здійснення маневру об`їзду штучної дорожньої нерівності (лежачого поліцейського) відбулося зіткнення з іншим транспортним засобом (а.с. 10).
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 753419 від 11 серпня 2026 року та інші матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у зіткненні електросамоката під його керуванням та мотоцикла Mustang, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , як і не містять покликання на конкретні вимоги ПДР, які міг порушити ОСОБА_2 під час керування електросамокатом та зіткнення транспортних засобів.
Разом з цим, апелянтом у судовому засіданні було долучено до матеріалів справи копію постанови Вараського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2026 року (справа №565/1887/26, справа №565/1888/26), якою неповнолітнього ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно зазначеної постанови, судом першої інстанції було встановлено наступні обставини: «20 липня 2026 року о 22 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом - мотоциклом марки Mustang MT 150-8, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Енергетиків міста Вараш Рівненської області, під час здійснення об`їзду «лежачого поліцейського» не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.5.1 ПДР України.
Окрім того, 20 липня 2026 року о 22 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом - мотоциклом марки Mustang MT 150-8, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Енергетиків міста Вараш Рівненської області, не врахував дорожньої обстановки, вчасно не зреагував на її зміну під час маневру та допустив зіткнення із електросамокатом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3.б,10.1 Правил дорожнього руху України. 
Такими діями неповнолітній ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 , в присутності матері – ОСОБА_6 , винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він 20 липня 2026 року о 22 год. 30 хв. по вулиці Енергетиків міста Вараш Рівненської області, керуючи мотоциклом марки Mustang MT 150-8, номерний знак НОМЕР_1 , під час здійснення об`їзду «лежачого поліцейського» не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, що стало причиною вчинення ним ДТП за участю електросамоката. Неповнолітній ОСОБА_5 зауважив, що конкретних обставин ДТП не пам`ятає через отриману травму, просив суворо не карати. 
Відповідаючи на запитання, неповнолітній ОСОБА_5 повідомив, що він працює і має самостійний заробіток. Вказана інформація підтверджена матір`ю неповнолітнього ОСОБА_6 ».
Виходячи з аналізу та оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмових пояснень учасників ДТП, рапорту, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкринованого йому правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак відсутні й підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Невідомського О.А. задовольнити. 
Постанову Вараського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2026 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду     О.І. Полюхович