УХВАЛА

07 липня 2026 року
м. Київ

справа № 442/2773/25
провадження № 51-1951 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року,
встановив:

Касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до положень частин 2, 3 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК.
Вимогами ч. 1 ст. 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
За правилами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для їх скасування та які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, а також навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Цих вимог закону захисник не дотримався.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник,крім іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Тобто, захисник просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її надано судами першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Верховний Суд є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження.
Перелік документів, що засвідчують повноваження захисника у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК. Зокрема, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
На підтвердження своїх повноважень захисник долучив до касаційної скарги доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 , проте не долучив копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Крім того, відповідно до вимог статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
У вступній та мотивувальній частинах касаційної скарги захисник оскаржує вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року щодо засудженого ОСОБА_5 , однак у прохальній частині скарги ставить вимоги лише щодо ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року, чим допустив суперечності у своїй касаційній скарзі.
Така неузгодженість позиції захисника перешкоджає касаційному суду визначитись із предметом оскарження. 
Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надати особі строк для їх усунення.
При цьому колегія суддів звертає увагу захисника, що усунення недоліків касаційної скарги слід здійснити шляхом внесення її нового тексту з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.

Керуючись частиною 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Суд 

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року залишити без руху і надати йому строк сім днів для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали. 
Роз`яснити захиснику, що у разі неусунення недоліків у встановлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3