Справа № 357/13035/25
Провадження № 2-др/357/60/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В :

28.04.2026 заявник ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Мудрик Анастасію Ігорівну, за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 357/13035/25, в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 35 000 грн.
Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2026 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В зв`язку з розглядом вказаної справи позивач понесла витрати на професійну правову допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача.
Лист суду про надходження вказаної заяви на адресу суду направлено сторонам, а також роз`яснено порядок розгляду заяви у відповідності до ч. 3 ст. 270 ЦПК України.
18.05.2026 на адресу суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Червінчика Євгенія Едуардовича, через систему «Електронний суд», до суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому сторона просить про зменшення розмір витрат на правничу допомогу до 7 000 грн, з огляду на його завищення та неспівмірність зі складністю даної справи та дійсним обсягом наданих послуг.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2026 задоволено позов позов ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики в розмірі 5 280 доларів США, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 188,56 грн.
Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2025 у позові за вх. № 47262 представником позивача заявлено про витрати сторони на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.
Заява про ухвалення додаткового рішення подана представником позивача через систему «Електронний суд» 28.04.2026, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 23.04.2026.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копії документів, а саме: 
1) договір про надання правової допомоги від 01.07.2025, укладений між Клієнтом ОСОБА_1 та Адвокатом Мудрик Анастасією Ігорівною;
2) додаткову угоду № 1 від 01.07.2025 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2025;
3) акт № 1 від 28.04.2026 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди № 1 від 01.07.2025 на суму 35 000 грн;
4) квитанції АТ «Універсал Банк» від 31.07.2025, від 25.07.2025, від 04.07.2025 на суми 9 710 грн, 7 500 грн та 3 000 грн відповідно;
5) ордер серії АІ № 1837908 від 30.07.2025;
6) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 11043/10 від 10.04.2023.
З наданих документів вбачається, що Адвокатом Мудрик Анастасією Ігорівною надано Клієнту ОСОБА_1 правничу допомогу в рамках спору про стягнення заборгованості. Загальна вартість наданих послуг становить 35 000 грн та включає: консультація - 6 000 грн (2 шт.); підготовка досудової вимоги - 5 000 грн (1 шт.); підготовка позову - 15 000 грн (1 шт.); участь в судовому засіданні - 9 000 грн (3 шт.).
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.
В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.
Отже, розподіляючи витрати, які понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази є підставою для їх відшкодування, незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Представником відповідача заявлено про неспівмірність заявлених витрат по даній справі.
З матеріалів справи вбачається, що витрати позивача на правничу допомогу складають близько 15% від суми задоволеного позову, первинна консультація коштувала 6 000 грн, вартість підготовки досудової вимоги становила 5 000 грн, позову - 15 000 грн, заявлено 9 000 грн за участь у судових засіданнях – «3 шт.».
У даній справі суд часткового погоджується з доводами адвоката відповідача про завищеність розміру витрат на правничу допомогу та її неспівмірність.
Зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг наданої адвокатом правової допомоги та витраченого часу в межах даної справи, зокрема, в частині участі представника позивача в судових засіданнях, а також процесуальну поведінку відповідача у справі, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача витрат на правову допомогу на суму 15 000 грн, що також відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, є доцільним та справедливим в межах цієї справи.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 260, 270, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   	А. Ю. Цуранов