ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/9127/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА", Департаменту з питань реєстрації про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" (далі - ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА"), Департаменту з питань реєстрації про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:
- визнати припиненими трудові відносини між ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" та ОСОБА_1 як директором ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" з 28 березня 2005 року;
- зобов`язати Департамент з питань реєстрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про Гришко Т.В. як директора ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" та як особу, яка може вчиняти дії від імені ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА", у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 28 березня 2005 року трудові відносини між Гришко Т.В. як керівником (директором) та ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" фактично припинені, однак в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань до теперішнього часу міститься запис про те, що керівником та представником зазначеної юридичної особи є ОСОБА_1 , а також зазначено її номер телефону НОМЕР_1 .
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 липня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
03 серпня 2026 року до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача пояснив, що внесення до ЄДР змін, про які просить позивач, можливе виключно на підставі судового рішення. 
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач перебувала у трудових відносинах з ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" та на підставі наказу від 21 серпня 2004 року № 1 обіймала посаду директора зазначеного підприємства у період з 21 серпня 2004 року до 28 березня 2005 року. 
У подальшому на підставі наказу ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" від 28 березня 2005 року № 3 позивачка переведена на посаду юрисконсульта, де працювала до 13 березня 2008 року, що підтверджується записам трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23 червня 2003 року.
03 червня 2026 року з відкритих загальнодоступних джерел позивачу стало відомо про те, що в розділі "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи" Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) міститься інформація про те, що Гришко Т.В. до теперішнього часу є керівником ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА".
Зазначені обставини зумовили необхідність звернення позивача до ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" з листом від 03 червня 2026 року, в якому сформульовано прохання вчинити дії, спрямовані на внесення до ЄДР актуальної та достовірної інформації про керівника підприємства, шляхом звернення ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" з відповідною заявою та необхідними документами до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради. Крім того, позивач просив надати копії рішень ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" про переведення ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта та про звільнення. 
Матеріалами справи підтверджено, що вказаний лист повернувся без вручення адресату з відміткою поштової організації про відсутність ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" за вказаною (юридичною) адресою.
У подальшому 26 червня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту з питань реєстрації з повідомленням про недостовірність інформації, яка міститься в ЄДР щодо керівника ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" та засобів зв`язку з ним (номер телефона 80679799476), а також просила внести зміни до ЄДР шляхом виключення недостовірних відомостей.
У відповідь на вказане звернення Департамент з питань реєстрації листом № Г01-12-01.2-07/65-52 від 30 червня 2026 року відмовив позивачу у внесенні змін до ЄДР та роз`яснив, що внесення вказаних змін можливе лише на підставі судового рішення.
Зазначені вище обставини зумовили вернення позивача до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їх символіки, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).
Пунктом 7 частини першої статті 1 Закон № 755-IV встановлено, що Єдиний державний реєстр - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, які не мають статусу юридичної особи. 
Згідно зі статтею 4 Закону № 755-IV державна реєстрація базується на таких основних принципах зокрема як обов`язковість державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі, публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення, державна реєстрація за заявницьким принципом, об`єктивність, достовірність та повнота відомостей в Єдиному державному реєстрі, відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.
Частиною першою статті 7 Закону № 755-IV передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру.
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону № 755-IV в ЄДР містяться такі відомості про юридичну особу, як відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Частинами першою та другою статті 10 Закону № 755-IV передбачено, що у разі якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
У відповідності до частини першої статті 11 цього ж Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.
Судом встановлено, наявна на теперішній час в ЄДР щодо керівника ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА", не є актуальною та не відповідає фактичним обставинам, натомість така інформація поширюється у формі відкритих даних ЄДР, тобто є загальнодоступною.
Частиною третьою статті 10-1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року (далі - Закон № 2939-VI) передбачено, що публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:
1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";
2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";
3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;
4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.
У відповідності до пункту 3 частини першої статті 10 Закон № 2939-VI кожна особа має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.
Зазначеному праву особи кореспондує визначений пунктом 4 частини другої цієї ж норми обов`язок розпорядника інформації про особу виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.
Матеріалами справи підтверджено і відповідачами не спростовано, що позивач не надавав згоди на поширення своїх персональних даних у формі відкритих даних, з огляду на що його вимога до суб`єкта державної реєстрації про виключення з ЄДР недостовірної (застарілої) інформації про ОСОБА_1 як керівника ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" не суперечить вимогам законів № 755-IV та № 2939-VI.
Судом встановлено, що 2024 року технічна можливість внесення відомостей до ЄДР без подання від імені юридичної особи відповідної заяви (разом з передбаченими Законом № 755-IV документами) у державних реєстраторів була відсутня.
Втім, Державним підприємством "Національні інформаційні системи" за рекомендаціями Міністерства юстиції України доопрацьовано програмне забезпечення ЄДР у частині технічної можливості вилучення відомостей про керівника юридичної особи про що зазначено в листі Мін`юсту від 21 березня 2024 року № 44324/8.4.3/32-24.
Відтак, на теперішній час ЄДР передбачає технічну можливість щодо виключення відомостей про керівника юрособи з ЄДР у зв`язку з припиненням трудових відносин з його роботодавцем шляхом подання у блоці "Керівник" відмітки "Керівник відсутній".
Разом із тим у листі Мін`юсту від 21 березня 2024 року № 44324/8.4.3/32-24 роз`яснено, що вказана функція може бути застосована лише за наявності відповідного рішення суду, що є належною підставою для вилучення відомостей про керівника юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи з ЄДР.
Так, частиною першою статті 25 Закону України № 755 передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:
1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;
2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;
3) рішень, прийнятих Міністерством юстиції України, його територіальними органами відповідно до статті 34 цього Закону.
Враховуючи фактичні обставини цієї справи, втрату зв`язку позивача з ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА", відсутність між цими особами трудових, цивільних або корпоративних спорів, а також ту обставину, що трудові відносини між зазначеним підприємством та ОСОБА_1 як його керівником припинились ще 28 березня 2005 року, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати припиненими трудові відносини між ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" та ОСОБА_1 як директором ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" з 28 березня 2005 року, а також зобов`язати Департамент з питань реєстрації виключити з ЄДР відомості про ОСОБА_1 як директора ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" та як особу, яка може вчиняти дії від імені ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА", у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.
Стосовно належного та ефективного способу захисту прав позивача по даній справі, суд зазначає наступне.
Загальні способи звернення до адміністративного суду та захисту права у публічно-правових відносинах визначені частиною першою статті 5 та частиною другою статті 245 КАС України. Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, така особа має право звернутися до суду та просити про їхній захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Вирішуючи справу по суті, суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю.
Одночасно положення статті 9 КАС України дозволяють суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Окрім того, положення пунктом десятим частини другої статті 245 КАС України надають можливість суду визначити інший, ніж обрано позивачем, спосіб захисту його порушених прав, і прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).
Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, ця норма встановлює виняток у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (постанови Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі № 807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі № 804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі № 826/9457/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі № 815/3145/15, від 07 лютого 2020 року у справі № 826/11086/18, від 05 травня 2020 року у справі № 1340/4044/18, від 23 червня 2020 року у справі № 820/1545/16, від 06 серпня 2020 року у справі № 805/3147/16-а).
Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Отже, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Крім того, у судовій практиці сформульована стала правова позиція, яка полягає у тому, що ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі № 2а-204/12, від 15 липня 2019 року у справі № 420/5625/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18, від 01 червня 2022 року у справі № 620/5996/21, від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/13288/21).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 08 лютого 2022 року № 160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Зважаючи на необхідність здійснення повного та ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент з питань реєстрації виключити з розділу ЄДР "Інформація для здійснення зв`язку" з ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" відомості про номер телефону НОМЕР_1 , який належить позивачу.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до вимог КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись нормами статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Приватного підприємства "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" (вул. Героїв України, 24, кор. 1, кв. 3, м. Полтава, Полтавська область, 36037 код ЄДРПОУ 33090295), Департаменту з питань реєстрації (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ЄДРПОУ 43156341) про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати припиненими трудові відносини між Приватним підприємством "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" (ЄДРПОУ 33090295) та ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) як директором Приватного підприємства "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" з 28 березня 2005 року.
Зобов`язати Департамент з питань реєстрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_1 як директора Приватного підприємства "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" (код ЄДРПОУ 33090295) та як особу, яка може вчиняти дії від імені Приватного підприємства "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА", у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, а також виключити з розділу "Інформація для здійснення зв`язку" з ПП "АГРО-ЦЕНТР-ПОЛТАВА" відомості про номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя | | Г.В. Костенко