ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23752/19 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпл Партс" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпл Партс" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімпл Партс" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 06.06.2019 № 100010/2019/000227/2
На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 цю справу передано на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2026 року апеляційну скаргу Київської митниці залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року - без змін.
06 липня 2026 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпл Партс" про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій представник позивача просив постановити додаткову постанову у справі та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.
Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас, відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
Позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.
Відповідач, заперечуючи проти клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначив, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу не підтверджено належним чином, а розрахунок суми витрат на правничу допомогу значно завищений і є неспівмірними відносно втраченого часу представника позивача на участь у розгляді даної справи.
Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів установила, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» було укладено договір про надання правничої допомоги від 14.08.2025. 
Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору вартість правової допомоги становить 40 000 грн.
Як вбачається з детального опису наданих послуг, адвокатським об`єднанням була надана правнича допомога, а саме ознайомлення з матеріалами справи, складання, підписання та подання відзиву на апеляційну скаргу, складання заяви про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представництво інтересів замовника в суді, консультування з усіх питань, які виникають у зв`язку із розглядом справи. 
Проаналізувавши розрахунок та надані докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат під час розгляду апеляційної скарги відповідача, колегія суддів звертає увагу, що дана справа є справою незначної складності, подання відзиву є правом учасників справи, а відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (стаття 304 КАС України). 
Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що справа розглядалась в порядку письмового провадження, а також зазначає, що під час подання позовної заяви у адвоката вже була сформована правова позиція для захисту прав клієнта з урахуванням вивченої судової практики, законодавства тощо. З аналізу матеріалів справи, судом встановлено, що відзив на апеляційну скаргу дублює зміст позовної заяви. 
Апеляційний суд, дослідивши доводи заявника та проаналізувавши всі надані ним документи в їх сукупності, дійшов висновку що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, а тому суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Враховуючи вищевикладене, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №640/23752/19 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 134, 139, 241, 242, 252, 311, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпл Партс" про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (ЄДРПОУ 43997555, адреса: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпл Партс" (ЄДРПОУ 41164256, адреса: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, буд. 44-Б) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк