Єдиний унікальний номер 142/548/26
Номер провадження № 3/142/256/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
10 липня 2026 року         с-ще Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Городище Піщанського району Вінницької області, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу непрацюючу,
за ч. 3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2026 року на адресу Піщанського районного суду Вінницької області від Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії 675938 від 07 липня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП з додатками.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 липня 2026 року вказану справу про адміністративне правопорушення було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 06 липня 2026 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язків по вихованню та навчанню свого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06 липня 2026 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом - мотоциклом "Mustang", державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Зоряній в с-щі Піщанка, без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, чим порушив ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Вказані дії ОСОБА_1 в протоколі про адміністратвине правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 184 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна її письмова заява, адресована Піщанському районному суду Вінницької області, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі.
За вказаних обставин, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Суд, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до нього документи, приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 повинно бути закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, відповідно ч.3 ст.184 КУпАП передбачає накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах , матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), визначена в Інструкці їз оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376.
В частині 9 Розділу 2 зазначеної Інструкції № 1376 передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, окрім іншого, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
Об`єктивна сторона ч. 3 ст. 184 КУпАП полягає у вчиненні неповнолітніми особами від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.
Суд звертає особливу увагу, що єдиною підставою притягнення батьків або осіб, які їх замінюють до відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП є вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є обов`язковою умовою для притягнення батьків або осіб, які їх замінюють, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , працівником поліції лише зазначено, що її онук 06 липня 2026 року керував мотоциклом «Mustang» без відповідних документів на право керування транспортним засобом, чим нібито вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Водночас зазначені обставини не підтверджені жодним належними доказами.
Так, до матеріалів справи не долучено будь-яких матеріалів фото- чи відеофіксації, письмових пояснень свідків, рапортів поліцейських, інших документів або будь-яких інших доказів, які б у розумінні ст. 251 КУпАП підтверджували сам факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Сам по собі виклад обставин у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не може вважатися належним та достатнім доказом вчинення іншою особою адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із процесуальних засобів фіксації обставин, які, на думку уповноваженої посадової особи, свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, однак сам по собі не є беззаперечним доказом вини особи та не звільняє орган, який його склав, від обов`язку надати суду належні, допустимі й достатні докази на підтвердження викладених у ньому обставин.
При цьому суд зазначає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, полягає саме у факті вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП. Отже, встановлення такого факту є обов`язковою передумовою для притягнення до адміністративної відповідальності батьків або осіб, які їх замінюють. За відсутності належних доказів вчинення неповнолітнім адміністративного правопорушення відсутній один із обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам адміністративного впливу інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Обов`язок щодо збирання доказів та доведення обставин, які свідчать про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, покладається на орган, уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, а не на суд.
За таких обставин суд приходить до висновку, що працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення лише формально зазначено про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, однак жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження цієї обставини до матеріалів справи не надано. За відсутності доказів вчинення неповнолітнім адміністративного правопорушення відсутні правові підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд також не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді. Зокрема, у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд прирозгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що належних, достовірних та достатніх доказів які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та беззаперечно підтверджували її вину у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано, керуючись положеннями ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя :