Справа № 344/5186/26 
Провадження № 1-кп/344/931/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іванл-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого:
- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2005 за ч.2 ст.186, ст.69, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання - позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.06.2007 за ст.128, ст.71 КК України до покарання – позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці;
- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.10.2010 за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн;
- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2012 за ч.2 ст.186, ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання - позбавлення волі на строк 2 роки, покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.10.2010 у виді штрафу згідно ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно;
- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.06.2018 за ч.2 ст.185 КК України до покарання - позбавлення волі на строк 1 рік;
- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.12.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання - позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 22.03.2024 за відбуттям строку покарання;
- вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2026 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 25500 грн, штраф не сплачено, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, під час непогашеної судимості, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.
Так, 06.11.2025 року близько 11 год 39 хв ОСОБА_5 перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , де побачив велосипед марки «Cube Reaction hybrid PFM Bosh», чорного кольору, який належить ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України № 4524-ІХ від 15.07.2025), діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Cube Reaction hybrid PFM Bosh», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 38750 гривень.
В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану вище суму 38750 гривень.
Потерпіла ОСОБА_6 неодноразово повідомлялася про час та місце проведення судових засідань у спосіб, визначений законом, однак і судові засідання так і не з`явилася, клопотань про відкладення судового засідання не подавала. Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважав за можливе провести розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілої. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_5 суду показав, що 06.11.2025 близько півдня відпочивав біля вокзалу, йшов додому, був випивший, побачив хороший велосипед, що лежав на узбіччі, марки велосипеда не пам`ятає, а колір – чорний. Побачив, що біля велосипеда нікого немає. Знав, що велосипед йому не належить, не вживав заходів, щоб відшукати власника, вирішив його забрати. Сів на велосипед і поїхав додому на вул.Вовчинецьку. Через кілька днів велосипед продав за 4000 грн товаришу на ім`я ОСОБА_7 , прізвища якого не пам`ятає. Шкоду потерпілій не відшкодував, бо боявся з нею контактувати. Щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню. 
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.4 ст.185 КК України), дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий (довідка УІАП ГУНП в Івано-Франківській області №21-12112025/26006 від 12.11.2025), востаннє вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2026 за за ч.1 ст.309 КК України до покарання - штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 25500 грн; з середньою спеціальною освітою, зі слів – працює неофіційно збирачем сміття, має середньомісячний дохід близько 20000 грн; неодруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №11/2150 від 22.11.2025 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , по мобілізації не призивався, повістка сформована системою «Оберіг» на 26.06.2025, по якій не прибув; відповідно до довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» №3288 від 14.11.2025 в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з 15.04.2024 року перебуває на замісній терапії з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», перебував на стаціонарному лікуванні з 27.08.2025 р. – 29.08.2025 р., в КНП «ПНЦ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує; згідно висновку експерта №55 від 17.02.2026, на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, хронічним психічним розладом, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав і не страждає на даний час, виявляв та виявляє ознаки РПП внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, що згідно МКХ-10 F11.2; на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину так і на даний час, ОСОБА_5 перебував в стані, при якому був здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання
Відповідно до досудової доповіді про ОСОБА_5 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.73-75).
З огляду на викладене, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до санкції ч.4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 років, визначивши остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, позицію обвинуваченого, що щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати, позицію захисника, який просив врахувати щире каяття обвинуваченого і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та призначити обвинуваченому мінімальне можливе покарання, враховуючи те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 дане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2026, за яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 25500 грн, а тому покарання йому слід призначити з застосуванням ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2026, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком. 
Запобіжний захід не застосовувався. 
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд – 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання - позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2026, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень – позбавлення волі на строк п`ять років. 
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання для відбуття покарання за цим вироком. 
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA368999980313040115000009612, отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл. /ТГ м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 37951998, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" – 2228 гривень 50 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/16594-ТВ від 25.11.2025. 
Речові докази: відеозаписи на 3 DVD-дисках згідно 3 постанов від 13.11.2025 – зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_9