справа №176/2749/26
провадження №1-кп/176/511/26

В И Р О К
Іменем України

09 липня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Глухів Сумської області, громадянин України, освіта вища, одружений, неповнолітніх на утриманні не має, заступника командир 2 танкового батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу на посаді начальника служби військової техніки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший лейтенант», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учасник бойових дій, раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2025 року за №62025050030001684; 
за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 343 від 01 грудня 2024 року лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду начальника служби військової техніки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , ВОС-7062003, та з 01 грудня 2024 року вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за новою посадою, ШПК «майор».
Відповідно до функціональних обов`язків начальника служби військової техніки озброєння логістики, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 57/окп від 15.12.2024 начальника служби військової техніки логістики озброєння організовує та забезпечує: 
- експлуатацію, ремонт та евакуацію автомобільної техніки, утримання підпорядкованих складів, парків; технічну підготовки особового складу військової частини; бойову та мобілізаційну готовність служби;
- відповідає за технічне забезпечення служби, згідно з його обов`язками, а також за технічний стан техніки, раціональне її використання, обслуговування, ремонт та безаварійну експлуатацію, спеціальну підготовку особового складу підрозділів частини за своїм фахом, бойову та мобілізаційну готовність служби, а також військову дисципліну підлеглого йому особового складу;
- зобов`язаний проводити особисто огляд військової техніки, яка надходить у бригаду і відправляється з військової частини; своєчасно організовувати відправку в ремонт військової техніки і отримання її з ремонту; здійснювати розподіл та правильне використання коштів, які виділені частині згідно з кошторисом Міністерства оборони щодо відповідних статей; надавати розрахунки потрібних коштів на наступний рік.
Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. 
Відповідно до положень ст. 58 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів. 
Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до положень ст. 59 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) зобов`язаний: завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).
Відповідно до положень 95 Статуту начальник автомобільної служби бригади підпорядковується заступникові командира бригади з озброєння і є прямим начальником особового складу автомобільної служби бригади.
Начальник автомобільної служби бригади зобов`язаний:
- розробляти і здійснювати заходи щодо приведення автомобільної техніки в бойову готовність та виведення її з парку бригади в установлені строки;
- вживати заходів, спрямованих на забезпечення правильного та ощадливого витрачання моторесурсів і продовження строків служби автомобільної техніки, не менше ніж двічі на рік перевіряти її технічний стан;
- планувати експлуатацію автомобільної техніки, готувати наряди на щоденне її використання, здійснювати контроль за своєчасним виходом машин у рейс у справному стані і за поверненням їх у парк бригади;
- брати участь у керівництві роботами, пов`язаними з удосконаленням обладнання парку бригади, перевіряти внутрішню службу в парку бригади, добиватися усунення виявлених недоліків;
- здійснювати аналіз подій з автомобільною технікою, виявляти причини їх виникнення, виконувати заходи, спрямовані на запобігання їм;
- забезпечувати виконання заходів безпеки під час експлуатації, обслуговування та ремонту автомобільної техніки, а також проведення заходів пожежної безпеки у парку бригади і на машинах;
- проводити особисто огляд автомобільної техніки, яка надходить у бригаду і відправляється з бригади.
Диспозицією ст. 18 КК України передбачено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Аналогічне визначення поняття службової особи містить примітка № 1 до ст. 364 КК України.
Таким чином, начальник служби військової техніки логістики озброєння відділення логістики військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_3 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та виконував такі функції.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про Збройні Сили України», фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Крім того, згідно з пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетними установами є, зокрема, організації, створені у встановленому порядку органами державної влади, які повністю утримуються за рахунок державного бюджету.
Таким чином, військова частина НОМЕР_1 , як військова частина у системі Збройних Сил України, утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, а кошти, які перераховуються військовою частиною, в т.ч. за виконання робіт, є бюджетними, тобто державними коштами.
Так, відповідно до бойового (бойових) розпоряджень від 18.12.2024 
№ 362/ДСК особовий склад військової частини НОМЕР_1 залучався до безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Луганської та Донецької областей - в район виконання завдань в розпорядження до ТГР «Вугледар», ОТУ «Донецьк», згідно БР № 1884/30/52/322дск від 14.12.2024, та з 17.12.2024 приступили до виконання бойових та спеціальних завдань на території Донецької області.
Крім того, військовою частиною НОМЕР_1 з використанням електронної системи публічних закупівель «ProZorro» (Прозорро) проведено публічну закупівлю номер UA-2024-11-13-000972-a послуг з поточного ремонту автомобілів із заміною запчастин за ДК (державним кодом) 021-2015 50110000-9, за результатами якої визначено переможця – фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 (далі – ФОП ОСОБА_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), з яким 06.12.2024 військовою частиною НОМЕР_1 в особі уповноваженої особи – командира військової частини ОСОБА_7 укладено договір № 24-73.
Відповідно до умов укладеного договору № 24-73 від 06.12.2024 виконавець ремонтних робіт ФОП ОСОБА_6 зобов`язується надати послуги з поточного ремонту 6 військових транспортних засобів, які перебувають на балансі військової частини НОМЕР_1 , а саме: 
- марки «NISSAN QASHQAI» VIN-код НОМЕР_3 , військовий номер НОМЕР_4 ; 
- марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5» VIN-код НОМЕР_5 , військовий номер НОМЕР_6 ; 
- марки «FIAT DUCATO» VIN-код НОМЕР_7 , військовий номер НОМЕР_8 , 
- марки «KIA SORENTO» VIN-код НОМЕР_9 військовий номер НОМЕР_10 ; 
- марки «MITSUBISHI PAJERO» VIN-код НОМЕР_11 , військовий номер НОМЕР_12 ; 
- марки «OPEL FRONTERA» VIN-код НОМЕР_13 , в/н НОМЕР_14 , на загальну суму 650000 (шістсот п`ятдесят тисяч) гривень, з терміном виконання ремонтних робіт до 24.12.2024.
У силу займаної посади лейтенант ОСОБА_3 був обізнаний про стан зазначених транспортних засобів, обсяг та характер робіт, які підлягали виконанню за вказаним договором, а також був зобов`язаний перевіряти фактичне виконання таких робіт, технічний стан транспортних засобів після ремонту та достовірність відомостей, що вносяться до актів виконаних робіт, які є підставою для подальшого проведення бюджетних платежів на користь ФОП ОСОБА_6 .
Разом з тим, у невстановлений час, але не пізніше 24.12.2024, перебуваючи у місці тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 у лейтенанта ОСОБА_3 виник умисел на використання свого службового становища всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме для ФОП ОСОБА_6 , шляхом створення правових підстав для безпідставного перерахування останньому бюджетних коштів за невиконані роботи з ремонту 6 транспортних засобів військової частини НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, лейтенант ОСОБА_3 , не пізніше 24.12.2024, більш точні дату та час встановити не вдалося, перебуваючи у АДРЕСА_3 , обіймаючи посаду начальника служби військової техніки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , будучи службовою особою, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, в супереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди ФОП ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що передбачені договором № 24-73 від 06.12.2024 роботи з поточного ремонту 6 транспортних засобів (марки «NISSAN QASHQAI» VIN-код НОМЕР_3 , військовий номер НОМЕР_4 ; марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5» VIN-код НОМЕР_5 , військовий номер НОМЕР_6 ; марки «FIAT DUCATO» VIN-код НОМЕР_7 , військовий номер НОМЕР_8 , марки «KIA SORENTO» VIN-код НОМЕР_9 військовий номер НОМЕР_10 ; марки «MITSUBISHI PAJERO» VIN-код НОМЕР_11 , військовий номер НОМЕР_12 ; марки «OPEL FRONTERA» VIN-код НОМЕР_13 , військовий номер НОМЕР_14 ) не виконані, підписав акти надання послуг № 1 від 24.12.2024, № 2 від 24.12.2024, № 3 від 24.12.2024, № 4 від 24.12.2024, № 5 від 24.12.2024, № 6 від 24.12.2024, чим засвідчив викладені в них завідомо неправдиві відомості про виконання ФОП ОСОБА_6 робіт з поточного ремонту вищевказаних транспортних засобів, та надав цим документам статусу офіційних документів, які стали підставою для проведення платежів та перерахування грошових платежів з бюджетних коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 , тобто на користь вказаної фізичної особи-підприємця, з метою отримання ним неправомірної вигоди.
Так, на підставі підписаних та виданих лейтенантом ОСОБА_3 завідомо неправдивих офіційних документів - актів надання послуг № 1 від 24.12.2024, № 2 від 24.12.2024, № 3 від 24.12.2024, № 4 від 24.12.2024, № 5 від 24.12.2024, № 6 від 24.12.2024, військовою частиною НОМЕР_1 з банківського рахунку № НОМЕР_15 на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_16 безпідставно перераховано бюджетні кошти в сумі 650000 (шістсот п`ятдесят тисяч) гривень:
згідно з платіжною інструкцією № 21 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196769) — 145 255,81 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 22 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196770) — 71 343,57 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 23 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196771) — 196 199,84 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 24 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196772) — 150 377,05 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 25 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196773) — 57 376,48 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 26 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196774) — 29 447,25 гривень.
Зазначеними діями лейтенанта ОСОБА_3 спричинено матеріальні шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 , у сумі 650 000,00 (шістсот п`ятдесят тисяч) гривень, що станом на 2024 рік у двісті п`ятдесят і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та що є відповідно до частини 3 примітки № 1 до статті 364 КК України, тяжкими наслідками.

Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 грудня 2024 року № 343 лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду начальника служби військової техніки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , ВОС-7062003, та з 01 грудня 2024 року вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за новою посадою, ШПК «майор».
Відповідно до функціональних обов`язків начальника служби військової техніки озброєння логістики, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15.12.2024 № 57/окп начальника служби військової техніки логістики озброєння:
- Організовує та забезпечує експлуатацію, ремонт та евакуацію автомобільної техніки, утримання підпорядкованих складів, парків; технічну підготовки особового складу військової частини; бойову та мобілізаційну готовність служби.
- Відповідає за технічне забезпечення служби, згідно з його обов`язками, а також за технічний стан техніки, раціональне її використання, обслуговування, ремонт та безаварійну експлуатацію, спеціальну підготовку особового складу підрозділів частини за своїм фахом, бойову та мобілізаційну готовність служби, а також військову дисципліну підлеглого йому особового складу. 
- Зобов`язаний проводити особисто огляд військової техніки, яка надходить у бригаду і відправляється з військової частини; своєчасно організовувати відправку в ремонт військової техніки і отримання її з ремонту; здійснювати розподіл та правильне використання коштів, які виділені частині згідно з кошторисом Міністерства оборони щодо відповідних статей; надавати розрахунки потрібних коштів на наступний рік.
Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. 
Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. 
Відповідно до положень ст. 58 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів. 
Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до положень ст. 59 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) зобов`язаний: завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).
Відповідно до положень 95 Статуту начальник автомобільної служби бригади підпорядковується заступникові командира бригади з озброєння і є прямим начальником особового складу автомобільної служби бригади.
Начальник автомобільної служби бригади зобов`язаний:
- розробляти і здійснювати заходи щодо приведення автомобільної техніки в бойову готовність та виведення її з парку бригади в установлені строки;
- вживати заходів, спрямованих на забезпечення правильного та ощадливого витрачання моторесурсів і продовження строків служби автомобільної техніки, не менше ніж двічі на рік перевіряти її технічний стан;
- планувати експлуатацію автомобільної техніки, готувати наряди на щоденне її використання, здійснювати контроль за своєчасним виходом машин у рейс у справному стані і за поверненням їх у парк бригади;
- брати участь у керівництві роботами, пов`язаними з удосконаленням обладнання парку бригади, перевіряти внутрішню службу в парку бригади, добиватися усунення виявлених недоліків;
- здійснювати аналіз подій з автомобільною технікою, виявляти причини їх виникнення, виконувати заходи, спрямовані на запобігання їм;
- забезпечувати виконання заходів безпеки під час експлуатації, обслуговування та ремонту автомобільної техніки, а також проведення заходів пожежної безпеки у парку бригади і на машинах;
- проводити особисто огляд автомобільної техніки, яка надходить у бригаду і відправляється з бригади.
Диспозицією ст. 18 КК України передбачено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Аналогічне визначення поняття службової особи містить примітка №1 до ст. 364 КК України. 
Таким чином, начальник служби військової техніки логістики озброєння відділення логістики військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_3 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та виконував такі функції.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про Збройні Сили України», фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Крім того, згідно з пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетними установами є, зокрема, організації, створені у встановленому порядку органами державної влади, які повністю утримуються за рахунок державного бюджету.
Таким чином, військова частина НОМЕР_1 як військова частина у системі Збройних Сил України утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, а кошти, які перераховуються військовою частиною, в т.ч. за виконання робіт, є бюджетними, тобто державними коштами.
Так, відповідно до бойового (бойових) розпоряджень від 18 грудня 2024 року №362/ДСК особовий склад військової частини НОМЕР_1 залучався до безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Луганської та Донецької областей - в район виконання завдань в розпорядження до ТГР «Вугледар», ОТУ «Донецьк», згідно БР № 1884/30/52/322дск від 14.12.2024, та з 17.12.2024 приступили до виконання бойових та спеціальних завдань на території Донецької області.
Так, військовою частиною НОМЕР_1 з використанням електронної системи публічних закупівель «ProZorro» (Прозорро), проведено публічну закупівлю номер UA-2024-11-13-000972-a послуг з поточного ремонту автомобілів із заміною запчастин за ДК (державним кодом) 021-2015 50110000-9, за результатами якої визначено переможця – фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 (далі – ФОП ОСОБА_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), з яким 06.12.2024 військовою частиною НОМЕР_1 в особі уповноваженої особи – командира військової частини ОСОБА_7 укладено договір № 24-73.
Відповідно до умов договору № 24-73 від 06.12.2024 ФОП ОСОБА_6 зобов`язується надати послуги з поточного ремонту військових транспортних засобів (далі - ТЗ), а саме: марки «NISSAN QASHQAI» VIN-код НОМЕР_3 , військовий номер НОМЕР_4 ; марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5» VIN-код НОМЕР_5 , військовий номер НОМЕР_6 ; марки «FIAT DUCATO» VIN-код НОМЕР_7 , військовий номер НОМЕР_8 , марки «KIA SORENTO» VIN-код НОМЕР_9 військовий номер НОМЕР_10 ; марки «MITSUBISHI PAJERO» VIN-код НОМЕР_11 , військовий номер НОМЕР_12 ; марки «OPEL FRONTERA» VIN-код НОМЕР_13 , військовий номер НОМЕР_14 , які перебувають на балансі військової частини НОМЕР_1 , на загальну суму 650 000,00 (шістсот п`ятдесят тисяч) гривень, з терміном виконання до 24.12.2024.
У силу займаної посади лейтенант ОСОБА_3 був обізнаний про стан зазначених транспортних засобів, обсяг та характер робіт, які підлягали виконанню за вказаним договором, а також був зобов`язаний перевіряти фактичне виконання таких робіт, технічний стан транспортних засобів після ремонту та достовірність відомостей, що вносяться до актів виконаних робіт, які є підставою для подальшого проведення бюджетних платежів.
Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.12.2024, перебуваючи у місці тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 у лейтенанта ОСОБА_3 виник умисел на використання свого службового становища всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме для ФОП ОСОБА_6 , шляхом створення правових підстав для безпідставного перерахування останньому бюджетних коштів за невиконані роботи з ремонту транспортних засобів військової частини НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, лейтенант ОСОБА_3 , не пізніше 24.12.2024, більш точні дату та час встановити не вдалося, перебуваючи у АДРЕСА_3 , обіймаючи посаду начальника служби військової техніки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , будучи службовою особою, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, в супереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди ФОП ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що передбачені договором № 24-73 від 06.12.2024 роботи з поточного ремонту 6 транспортних засобів: марки «NISSAN QASHQAI» VIN-код НОМЕР_3 , військовий номер НОМЕР_4 ; марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5» VIN-код НОМЕР_5 , військовий номер НОМЕР_6 ; марки «FIAT DUCATO» VIN-код НОМЕР_7 , військовий номер НОМЕР_8 , марки «KIA SORENTO» VIN-код НОМЕР_9 військовий номер НОМЕР_10 ; марки «MITSUBISHI PAJERO» VIN-код НОМЕР_11 , в/н НОМЕР_12 ; марки «OPEL FRONTERA» VIN-код НОМЕР_13 , військовий номер НОМЕР_14 не виконані, підписав акти надання послуг № 1 від 24.12.2024, № 2 від 24.12.2024, № 3 від 24.12.2024, № 4 від 24.12.2024, № 5 від 24.12.2024, № 6 від 24.12.2024, чим засвідчив викладені в них завідомо неправдиві відомості про виконання ФОП ОСОБА_6 робіт з поточного ремонту вищевказаних транспортних засобів, та надав цим документам статусу офіційних документів, які стали підставою для проведення платежів грошових платежів з бюджетних коштів на рахунок ФОП ОСОБА_6 , тобто на користь вказаної фізичної особи-підприємця, з метою отримання у подальшому неправомірної вигоди вказаною особою.
Так, на підставі підписаних та виданих лейтенантом ОСОБА_3 завідомо неправдивих офіційних документів - актів надання послуг (виконаних робіт) № 1 від 24.12.2024, № 2 від 24.12.2024, № 3 від 24.12.2024, № 4 від 24.12.2024, № 5 від 24.12.2024, № 6 від 24.12.2024, військовою частиною НОМЕР_1 з банківського рахунку № НОМЕР_15 на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_16 безпідставно перераховано бюджетні кошти на загальну суму 650 000 гривень, а саме:
згідно з платіжною інструкцією № 21 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196769) — 145 255,81 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 22 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196770) — 71 343,57 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 23 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196771) — 196 199,84 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 24 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196772) — 150 377,05 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 25 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196773) — 57 376,48 гривень;
згідно з платіжною інструкцією № 26 від 24.12.2024 (внутрішній номер 394196774) — 29 447,25 гривень.
Зазначеними діями лейтенанта ОСОБА_3 спричинено матеріальні збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 , у сумі 650 000 (шістсот п`ятдесят тисяч) гривень.

24 червня 2026 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №62025050030001684 від 24.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України, у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. 
Відповідно до угоди, укладеної сторони визнали наступні істотні обставини: 
Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення.
2.2 Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування щиро покаявся у скоєному злочині. 
2.3 Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується:
а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України; 
б) щиро каятися;
в) у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання;
2.4. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується відшкодувати судові витрати за проведення судових експертиз:
- у розмірі 54 961,20 грн (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривня 20 копійок) за проведення Київським відділенням Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта №1146/1223-1239 від 21.01.2026);
- у розмірі 4 813,60 грн (чотири тисячі вісімсот тринадцять гривень 60 копійок) за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової почеркознавчої експертизи ( висновок експерта № СЕ-19/104-26/20377-ПЧ від 05.06.2026);
- у розмірі 3 850,88 грн (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 88 копійок) за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової почеркознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/104-26/20378-ПЧ від 05.06.2026);
- у розмірі 19 254,40 грн (дев?ятнадцять тисяч двісті п?ятдесят чотири гривні 40 копійок) за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової економічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/104-26/19992-ЕК від 17.06.2026).
3. При укладанні даної угоди прокурором отримано письмову згоду потерпілого та враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України, а саме, враховано характер та тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , також обвинувачений щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину, надавав викриваючи показання відносно себе, продовжує проходити військової служби та здійснювати захист Вітчизни, під час досудового розслідування повністю відшкодовано завдану державі шкоду в розмірі 650 000,00 грн. та ОСОБА_3 здійснив благодійний внесок на потреби Міністерства оборони України в сумі 100 000 грн.
3.2. Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При укладанні угоди враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання своєї винуватості, бажання продовжувати проходження військової служби та здійснювати захист Вітчизни, викриваючи показання відносно себе, повне відшкодування завданої шкоди в розмірі 650 000,00 грн та здійснив благодійний внесок на потреби Міністерства оборони України в сумі 100 000 грн., беручи до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , враховуючи характеристику за місцем служби, його стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують.
Відповідно до ч. 1 ст. 69-2 КК України, у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови виконання вимог пункту 2 або 2-1 частини четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України сторонами угоди про визнання винуватості може бути узгоджено та судом призначено основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, але не нижче від найнижчої межі, встановленої цим Кодексом.
Згідно положень п. 2 частини четвертої статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).
Так, враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення: 
- за ч. 2 ст. 364 КК України - застосувати норми ст. 69-2 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 364 КК України у виді 2 років позбавлення волі, зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки;
- за ч. 1 ст. 366 КК України, погоджуються на призначення останньому покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України сторони вважають за можливе визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 1 ст. 366 КК України у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права обійняти посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки, більш суровим, а саме призначеним за ч. 2 ст. 364 КК України покаранням у виді 2 років позбавлення волі, зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки.
На підставі ст. 58 КК України замінити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 рік на покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_3 , остаточного покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені 
ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, із застосуванням ст. ст. 58, 69-2, 70 КК України у виді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави, зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, враховуючи в тому числі положення ст.ст. 58, 69-2, 70 КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, визначити долю речових доказів та стягнути судові витрати з обвинуваченого на користь держави та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на речові докази, документи, долучені під час досудового розслідування залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі йому і наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Укладення угоди є добровільним. 

Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладені між обвинуваченим та прокурором в його присутності. Зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України. Просив призначити його підзахисному узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілої особи військової частини НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, командир військової частини НОМЕР_1 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, за ступенем тяжкості відносяться до нетяжких та тяжких злочинів. 

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди в розмірі 650 000,00 грн., здійснення благодійного внеску на потреби Міністерства оборони України в сумі 100 000 грн.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України – не встановлено.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер кожного обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. 

Відповідно до ч.1, 2 ст. 69-2 КК України у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови виконання вимог пункту 2 або 2-1 частини четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України сторонами угоди про визнання винуватості може бути узгоджено та судом призначено основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, але не нижче від найнижчої межі, встановленої цим Кодексом. У разі призначення покарання відповідно до частини першої цієї статті особа не може бути звільнена від відбування такого покарання з випробуванням на підставі статті 75 цього Кодексу.

Згідно положень п. 2 частини четвертої статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Відповідно до ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Так, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти повного відшкодування шкоди потерпілій особі, що підтверджується відповідними квитанціями та листом командира в/ч НОМЕР_1 , а також сплату благодійного внеску ОСОБА_3 100 000 грн на користь Міністерства оборони України, крім того, обвинувачений за місцем несення служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має заохочення від Митрополита Київського і всієї України.

Враховуючи вищевикладене та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження наданої угоди. 

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у в умисному зловживанні службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи та використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки та у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за обставин, наведених з боку обвинувачення. 

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України як умисне зловживання службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи та використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки та за ч. 1 ст. 366 КК України як видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей . 
Обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та міру покарання, які відповідають наведеним вище нормам кримінального закону. 

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 23.07.2025 справа №932/7940/25 на автомобілі марки: «NISSAN QASHQAI» VIN-код НОМЕР_3 , військовий номер НОМЕР_4 ; марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5» VIN-код НОМЕР_5 , військовий номер НОМЕР_6 ; марки «FIAT DUCATO» VIN-код НОМЕР_7 , військовий номер НОМЕР_8 , марки «MITSUBISHI PAJERO» VIN-код НОМЕР_11 , військовий номер НОМЕР_12 - слід скасувати.

Оскільки суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченими та прокурором, суд, на підставі ст.475 КПК України, з урахуванням вимог ст.374 КПК України, повинен вирішити питання про долю речових доказів, а саме: автомобілі марки: «KIA SORENTO» VIN-код НОМЕР_9 військовий номер НОМЕР_10 ; марки «OPEL FRONTERA» VIN-код НОМЕР_13 , в/н НОМЕР_14 , які передані на відповідальне зберігання власнику в/ч НОМЕР_1 слід вважати повернутим власнику, а саме в/ч НОМЕР_1 .
Документи, долучені до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови старшого слідчого від 12.09.2025 – слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Щодо процесуальних витрат. 
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Витрати на проведення судових експертиз:
- у розмірі 54 961,20 грн (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривня 20 копійок) за проведення Київським відділенням Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта №1146/1223-1239 від 21.01.2026);
- у розмірі 4 813,60 грн (чотири тисячі вісімсот тринадцять гривень 60 копійок) за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової почеркознавчої експертизи ( висновок експерта № СЕ-19/104-26/20377-ПЧ від 05.06.2026);
- у розмірі 3 850,88 грн (три тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 88 копійок) за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової почеркознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/104-26/20378-ПЧ від 05.06.2026);
- у розмірі 19 254,40 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 40 копійок) за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової економічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/104-26/19992-ЕК від 17.06.2026), а всього на загальну суму 82 880,08 (вісімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 08 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави. 
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374-376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 червня 2026 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню  ОСОБА_3  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, яка укладена між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 . 

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання: 
- за ч. 2 ст. 364 КК України з урахуванням ст. 69-2 КК України – у виді 2 років позбавлення волі, зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих доходів громадян, що складає 8500 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки;
- за ч. 1 ст. 366 КК України з урахуванням ст. 69-2 КК України у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 1 ст. 366 КК України, більш суровим покаранням за ч. 2 ст. 364 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі, зі штрафом у розмірі 500 неоподаткованих доходів громадян, що складає 8500 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з підписанням актів виконаних робіт (наданих послуг), що можуть стати підставами для перерахування коштів (оплати) виконавцю таких робіт (наданих послуг), на 2 роки. 

На підставі ст. 58 КК України замінити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертиз на загальну суму 82 880,08 (вісімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 08 коп.
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 23.07.2025 справа №932/7940/25, а саме на автомобілі марки: «NISSAN QASHQAI» VIN-код НОМЕР_3 , військовий номер НОМЕР_4 ; марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5» VIN-код НОМЕР_5 , військовий номер НОМЕР_6 ; марки «FIAT DUCATO» VIN-код НОМЕР_7 , військовий номер НОМЕР_8 , марки «MITSUBISHI PAJERO» VIN-код НОМЕР_11 , військовий номер НОМЕР_12 .

Речові докази, а саме: автомобілі марки: «KIA SORENTO» VIN-код НОМЕР_9 військовий номер НОМЕР_10 ; марки «OPEL FRONTERA» VIN-код НОМЕР_13 , в/н НОМЕР_14 , які передані на відповідальне зберігання військовій частині НОМЕР_1 – вважати повернутим власнику військовій частині НОМЕР_1 .
Документи, долучені до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови старшого слідчого від 12.09.2025 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_9