МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 р. | № 400/4789/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом | ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача | НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування, АДРЕСА_2 ,
про | визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до 297 Комендатури охорони та обслуговування (далі по тексту - Відповідач) з вимогами про: 1) визнати протиправними дії НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування щодо не проведення ОСОБА_1 нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року, включно, у фіксованому розмірі 3 806,57 грн. виплаченої згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року у справі №400/5946/24; 2) зобов`язати НОМЕР_1 Комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації- різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року, включно, у фіксованому розмірі 3 806,57 грн. виплаченої згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року у справі №400/5946/24.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує на те, що відповідачем не була нарахована та виплачена грошова допомога на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення в сумі 3806,57 гривень щомісячно, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 по справі №400/5946/24. 
Ухвалою суду від 04.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві обґрунтував свою позицію тим, що грошова допомога для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки вже виплачена позивачу в повному обсязі, відповідно до законодавства, чинного на момент виплати. Рішення суду у справі № 400/5946/24 стосувалося виключно нарахування та виплати індексації-різниці і не може застосовуватися для автоматичного перерахунку інших раніше здійснених виплат. Окрім цього, індексація-різниця грошового забезпечення є самостійною компенсаційною виплатою, яка не входить до бази розрахунку грошової допомоги для оздоровлення відповідно до постанови КМУ № 704 та Порядку МО № 260, тому дії відповідача щодо відмови у включенні суми індексації до бази розрахунку допомоги для оздоровлення є правомірними.
Одночасно з відзивом на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 25.05.2026 було призначено судове засідання по справі на 15.06.2026 о 12:00. 
15.06.2026 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 
Ухвалою суду від 08.07.2026 витребувано у 297 Комендатури охорони та обслуговування додаткову інформацію по справі. 
13.07.2026 на виконання ухвали суду відповідачем надано витребувані докази. 
Справу розглянуто судом в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Позивач проходив військову службу в період з 13.02.2018 по 13.07.2020 року у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні відповідача. 
Відповідно до п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.07.2020 року №150 позивач з 13.07.2020 року виключений із списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 по справі №400/5946/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково: 1) визнано протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування, які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 до 13.07.2020, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; 2) зобов`язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 13.07.2020 в сумі 3 806,57 грн щомісячно, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 з урахуванням раніше виплачених сум.
25.08.2025 відповідачем складено довідку-розрахунок індексації-різниці грошового забезпечення позивача у розмірі 3806,57 щомісяця за період з 01.03.2018 по 13.07.2020. 
28.03.2026 відповідачем виплачено позивачу заборгованість з індексації грошового забезпечення в сумі 114056,60 гривень, що підтверджується випискою по надходженням по картці рахунку АТ КБ «ПриватБанк».
30.03.2026 позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.07.2020 в сумі 3806,57 гривень щомісячно.
Листом від 09.04.2026 №2709/174/29/2/96 відповідач відмовив у задоволенні заяви. 
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (чинної до 28.02.2018) було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною 1 статті 10-1 Закону №2011-XII визначено, що один раз в рік військовослужбовцям виплачується грошова допомога на оздоровлення обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення.
Аналіз приведених вище норм дає підстави для висновку, що розрахунковою величиною для обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення є місячне грошове забезпечення.
У постанові від 06.02.2019 в справі №522/2738/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
За змістом статті 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України Про оплату праці такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.
На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Отже, відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Вирішуючи питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому разі неврахування індексації під час обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Указаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17 та від 12 червня 2019 року у справі № 643/212/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Водночас питання включення індексації до розміру, зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні було предметом розгляду Верховним Судом у справі № 240/10130/19. Верховний Суд у цій справі ухвалив постанову від 29 квітня 2020 року, в якій дійшов таких висновків:
«… 67. Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
68. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
69. При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
70. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
71. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17.
72. Також необхідно наголосити, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/2738/17.
73. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачки …».
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та зазначених вище висновків Верховного Суду, суд зазначає, що індексація грошового забезпечення, як його складова, має враховуватись при нарахуванні грошової допомоги на оздоровлення.
На виконання ухвали суду від 08.07.2026 відповідачем долучено до матеріалів справи довідку про розміри грошового забезпечення позивача за період з 13.02.2018 по 13.07.2020 рік, з якої вбачається, що позивачу проведено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення у 2018, 2019 та 2020 році ( в листопаді 2018 року, березні 2019 року, липні 2020 року). 
Суд встановив, а сторони не оспорюють того, що право позивача на індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року в сумі 3806,57 гривень щомісячно, встановлено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року у справі №400/5946/24.
Отже, відповідач протиправно не здійснив перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат індексації-різниці грошового забезпечення, нарахованої на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 у справі №400/5946/24. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити.
Судові витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправними дії НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року, включно, у фіксованому розмірі 3 806,57 грн. виплаченої згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року у справі №400/5946/24.
3. Зобов`язати 297 Комендатуру охорони та обслуговування ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ 09958153) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року, включно, у фіксованому розмірі 3 806,57 грн. виплаченої згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року у справі №400/5946/24.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 23.07.2026 р.

Суддя Н. В. Лісовська