Справа 206/3176/26 
Провадження 2/206/2238/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року       м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді     Малихіної В.В.,
за участю секретаря     Тимченко Ю.А.,
позивача      ОСОБА_1 ,
представника позивача   Рибалки О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської територіальної громади Донецької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Торецької міської територіальної громади Донецької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що  вона є правнучкою громадянки російської федерації ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Любимової Ірини Юріївни із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус винесла постанову від 12.05.2026 № 218/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанову мотивовано тим, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено. Позивач посилається на ті обставини, що строк не було дотримано з поважних причин, оскільки вона взагалі не знала про наявність заповіту на свою користь. Зі спадкодавицею у позивачки були щирі, теплі, по-справжньому близькі стосунки. Смерть ОСОБА_2 вона сприйняла з почуттям глибокого горя та скорботи. Вона не змогла знайти в собі сили розібрати речі прабабусі, її архіви. Навіть перебування у спорожнілій квартирі померлої завдавало позивачці сильного душевного болю. Усі документи з квартири спадкодавиці забрала мати позивачки, ОСОБА_3 . З початком повномасштабної військової агресії і позивач, і її мати були вимушені покинути місце свого постійного проживання на території міста Торецька через активні бойові дії. Таке вимушене переміщення спричинило необхідність організовувати своє життя заново в умовах відсутності власного житла та фінансової скрути. Позивач вважала, що спадщину після прабабусі мала б приймати ОСОБА_3 як більш близька родичка померлої та навіть не припускала, що ОСОБА_2 залишила заповіт на її ім`я. Про його існування позивачка дізналася від своєї матері лише у квітні 2026 року, оскільки ОСОБА_3 виявила заповіт у технічному паспорті на квартиру і одразу повідомила про це доньку. Їй ОСОБА_2 за життя про заповіт також не повідомляла. Після цього позивачка невідкладно звернулася до нотаріуса та розпочала процедуру прийняття спадщини. Слід зауважити, що з моменту смерті ОСОБА_2 ніхто інший не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини: спадкову справу заведено за заявою позивача. Просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй ОСОБА_1 додатковий строк в 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Торецьку Донецької області. 
Ухвалою суду від 22.05.2026 року провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01.07.2026 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. 
Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити на підставі викладених вимог. 
Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81 ЦПК України).
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст.1269 ЦК України.
При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини в строк.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємець можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору. Однак, спадкоємець, який пропустив встановлений законом строк з поважним причин, має право пред`явити позов про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є правнучкою громадянки російської федерації ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Любимової Ірини Юріївни із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус винесла постанову від 12.05.2026 № 218/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Постанову мотивовано тим, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено. Позивач посилається на ті обставини, що строк не було дотримано з поважних причин, оскільки вона взагалі не знала про наявність заповіту на свою користь. 
Так, з початком повномасштабної військової агресії і позивач, і її мати були вимушені покинути місце свого постійного проживання на території міста Торецька через активні бойові дії. Таке вимушене переміщення спричинило необхідність організовувати своє життя заново в умовах відсутності власного житла та фінансової скрути. Позивач посилається на ті обставини, що вважала, що спадщину після прабабусі мала б приймати ОСОБА_3 як більш близька родичка померлої. 
Про його існування позивачка дізналася від своєї матері лише у квітні 2026 року, оскільки ОСОБА_3 виявила заповіт у технічному паспорті на квартиру і одразу повідомила про це доньку. Їй ОСОБА_2 за життя про заповіт також не повідомляла. 
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що коли її бабуся ОСОБА_2 померла – вони пішли наводити порядок у її квартирі, забрали коробки з її особистими речами і документами, вона навіть не знала, що там за документи, пізніше вирішила прибратися і знайшла заповіт, саме на ОСОБА_4 .
Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається із положень ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними.
Задовольняючи позов, враховуючи причини з яких позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини в 2 місяці, який, на думку суду, буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини.
Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, у встановленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Керуючись ст.ст.258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України ст. ст.1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Торецької міської територіальної громади Донецької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Торецьку Донецької області. 

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників провадження:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ; 
Відповідач: Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, ЄДРПОУ 44272449, м. Торецьк, вул. Стуса Василя, 24а.

Суддя         В.В. Малихіна