Справа № 355/1239/26 
Провадження № 2/355/1181/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі 
судді Цирулевської М. В., 
за участю секретаря судового засідання Котенко Л. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
02 червня 2026 року до Баришівського районного суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , за підписом представника позивачки, адвоката Коломієць Тетяни Володимирівни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2026 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В.
Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 29.07.2025 відкрито провадження (спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін) в означеній справі, судове засідання призначено на 20.08.2026. 
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 26 травня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що було складено відповідний актовий запис № 485. 
Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на ОСОБА_4 . В шлюбі у сторін народилася донька – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За доводами позовної заяви, на сьогоднішній день шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки.
У зв`язку з наведеним вище, ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, без надання строку на примирення, оскільки сім`ї не існує, а її подальше формальне збереження суперечитиме інтересам та психологічному здоров`ю обох сторін.
04.08.2026 представником позивачки, адвокатом Коломієць Т. В. подано клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позивачка підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Також 04.08.2026 представником позивачки, адвокатом Коломієць Т. В. подано клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб.
До суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», проставленою 16.08.2026, що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) є належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи. 
15.08.2026 до суду від відповідача  ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити.
У судове засідання 20.08.2026 сторони не з`явилися. Інших заяв та/або клопотань до суду не надходило. 
Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає та виснує таке.
Судом встановлено, що 26 травня 2020 року між сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис № 485), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 7, оригінал надіслано до суду із клопотанням представника позивачки від 04.08.2026).
У шлюбі народилися дитина –  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 8).
Згідно із ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя про його розірвання на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України).
Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що не суперечить завданням держави по охороні сім`ї, передбаченим ст. 51 Конституції України.
Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що спільне проживання з відповідачем є неможливим.
Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив. 
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли спільне піклування дружини та чоловіка про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинилось, подальше збереження шлюбу є неможливим.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов ОСОБА_1 , за підписом представника позивачки, адвоката Коломієць Тетяни Володимирівни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1064 гривень 96 копійок (із застосуванням коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), який був сплачений позивачкою при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 36, 51, 104, 105, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 200, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , який був зареєстрований 26 травня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено актовий запис № 485, - розірвати.
Стягнути із  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження рішення суду може бути також поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21.08.2026.

Дані відносно позивачки:
ОСОБА_1  
ІНФОРМАЦІЯ_3 
РНОКПП: НОМЕР_3 
АДРЕСА_1 .

Дані відносно відповідача:
ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_4 
РНОКПП: НОМЕР_4 
АДРЕСА_2 .

Суддя
Баришівського районного суду 
Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА