154/3730/26 
2-о/154/91/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Лутая А.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бойко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ

Представник заявника - адвокат Галащук С.Ю. 03.09.2026 звернув до суду із заявою в інтересах ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог представник зазначив, що 28.12.1996 року між заявницею ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого у них народилося шестеро дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
20.05.2025 року рішенням Володимирського міського суду Волинської області шлюб між подружжям було розірвано.
ОСОБА_1 та її діти потерпають від домашнього насильства з боку ОСОБА_2 вже протягом кількох років. Поведінка колишнього чоловіка негативно впливає на здоров`я та працезданість ОСОБА_1 . Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не може належним чином виконувати свої домашні обов`язки, діти не можуть нормально навчатися. 
Зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів, починаючи з 2025 року, проте це не дало результатів, ОСОБА_2 не змінив свою поведінку, його неодноразово притягали до адміністративної відповідальності, виносили офіційні попередження, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім"ї.
Відносно ОСОБА_10 рішенням Володимирського міського суду Волинської області від 22.12.2025 року було видано обмежувальний припис. Проте, ОСОБА_2 й надалі продовжує вчиняти домашнє насильство відносно ОСОБА_1 . 
Зважаючи на це ОСОБА_1 переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я та дітей, є дуже високою, і тому вимушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією та судом до кривдника виявилися неефективними та не захистили ОСОБА_1 та її дітей від насильства. 
На підставі наведеного вище представник заявниці просить видати обмежувальний припис відносно кривдника ОСОБА_2 строком на 6 місяців.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також просила задовольнити її заяву про видачу обмежувального припису.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв та клопотань від нього не надходило.
Відповідно до ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. 
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що заявник ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають шестеро дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
У заяві про видачу обмежувального припису представник заявника посилається, як на підставу для задоволення заяви, на ті обставини, що ОСОБА_2 постійно здійснює щодо колишньої дружини ОСОБА_1 психологічне та фізичне насильство, виражається нецензурними словами, висловлює погрози розправою. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_2 вона постійно змушена звертатися до правоохоронних органів із заявами щодо вжиття заходів стосовно протиправних дій останнього.
Розділом IV глави 13 ЦПК України визначений порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в свою чергу, визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких — колишнє подружжя, діти подружжя, колишнього подружжя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
Таким чином, відповідно до вищевказаного Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Судом встановлено, що заявник по справі ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами щодо вжиття заходів з приводу протиправних дій (домашнього насильства) відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 . 
Рішенням Володимирського міського суду Волинської області від 22.12.2025 стосовно ОСОБА_2 було видано обмежувальний припис строком на 6 місяців, у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства відносно колишньої дружини та дітей, та покладені обов`язки передбачені ст.26 Закону.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 і надалі продовжує вчиняти домашнє насильство стосовно колишньої дружини та дітей, порушуючи обмежувальний припис.
Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026035510000136 від 14.05.2026 встановлено, що 27.04.2026 та 25.05.2026 ОСОБА_2 , порушуючи обмежувальний припис, в частині заборони наближатися на визначену відстань ближче як 500 метрів до місця проживання ОСОБА_10 та неповнолітніх дітей, з`являвся за місцем розташування останніх у стані алкогольного сп`яніння та вчиняв сварки, забрав малолітню ОСОБА_6 та пішов з нею гуляти. 
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України за спричинення (Паламарь) ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я .
Отже, враховуючи, що заявниця є колишньою дружиною заінтересованої особи – ОСОБА_2 та підпадає під перелік осіб, на яких поширюється дія ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з огляду на наявність доказів вчинення ОСОБА_2 дій, що вищезгаданим Законом визначені як домашнє насильство, а також встановлення того, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини, притягувався до кримінальної відповідальності за її побиття та спричинення тілесних ушкоджень, видачі працівниками поліції термінових заборонних приписів стосовно кривдника, суд приходить до висновку щодо наявності обґрунтованих ризиків продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці та її дітей, і як наслідок, наявність необхідності вжиття відповідних заходів реагування шляхом видання щодо нього обмежувального припису.
Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-1 - 350-6, 350-8, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 (шість) місяців.
Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 :
1.Заборонити ОСОБА_2 спілкуватися з ОСОБА_1 та неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
2.Заборонити ОСОБА_2 наближатися на визначену відстань, ближче як 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
3.Заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 та неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
4.Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Попередити ОСОБА_2 , що відповідно до ст.390-1КК України, умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, караються арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до двох років.
Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Волинського апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   АМ. ЛУТАЙ