Справа № 178/645/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 

і м е н е м У к р а ї н и 

02 липня 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді:   Лісняк В.В. 
за участі секретаря: Гриценко К.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мельнічук Вікторія Ігорівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - 
В С Т А Н О В И В : 
Позивач звернувся до суду з цим позовом та вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03 серпня 2020 року виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 02 січня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 24 лютого 2025 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Криничанської селищної ради. 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить складений капітал Фермерського господарства «Трембіта», яке розташоване по АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріальної контори з відповідною заявою про отримання спадщини, позивачу було відмовлено. Тому, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування майнові права та обов`язки засновника Фермерського господарства «Трембіта» /ЄДРПОУ 20238123/, що знаходиться за адресою вул.Першотравнева, 3 в с.Червоноіванівка Кам`янського (Криничанського) району Дніпропетровської області. 
Представник Криничанської селищної ради в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений. 
Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Мельнічук В.І. в судове засідання не з`явилась. 
У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторони, що не з`явилась. 
Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволеними. Судом встановлено, що 28 травня 1993 року ОСОБА_2 проведено державну реєстрацію створення ФГ «Трембіта», код ЄДРПОУ 20238123, номер запису 12051200000000671, головою та кінцевим бенефіціаром господарства був ОСОБА_2 . 
Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено реєстрацію ФГ «Трембіта» за адресою : вул. Першотравнева, 3 в с. Червоноіванівка Кам`янського (Криничанського) району Дніпропетровської області, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 12051200000000671. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03 серпня 2020 року виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 02 січня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 24 лютого 2025 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Криничанської селищної ради. Згідно наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 28 червня 1980 року Червоноіванівським сільРАЦС с.Червоноіванівка Криничанського району та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 14 серпня 1961 року Червоноіванівським сільРАЦС Криничанського району Дніпропетровської області, вбачається, що позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також внуком ОСОБА_2 . 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить складений капітал Фермерського господарства «Трембіта», яке розташоване по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіту не склав. Спадкоємці у даній справі, крім позивача, які прийняли спадщину, відсутні. При зверненні до нотаріальної контори з відповідною заявою про отримання спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. 
Згідно ст.ст. 1258, 1261, 1262 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 
Як встановлено в судовому засіданні спадкоємцем у даній справі є онук спадкодавця – ОСОБА_1 . 
Згідно ст. 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 19 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. 
Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про фермерське господарство»(далі - Закон № 973-IV) фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. 
Стаття 23 Закону № 973-IVпередбачає, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. 
У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду зазначала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-IV. 
Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про фермерське господарство". Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 вказувала, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника. 
У разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. 
У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. (п. 63 постанови ВП ВС від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц). 
Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). 
ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України. 
Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідношення з довічного успадковуваного володіння. 
Право ОСОБА_1 на спадщину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, суд вважає, що є встановлені законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем в порядку спадкування за законом права засновника Фермерського господарства «Трембіта», яке належало померлому ОСОБА_2 . 
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України суд, - 
В И Р І Ш И В: 
Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , права засновника Фермерського господарства «Трембіта» /ЄДРПОУ 20238123/, розташованого за адресою: 52343, Дніпропетровська область, Кам`янський /Криничанський/ район, вул.Першотравнева, 3. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. 

Суддя:	  	В.  В.  Лісняк 	

р