Справа № 131/1125/26
Провадження № 2/131/633/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026 | м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Коваля А.М.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач, будучи військовослужбовцем та отримуючи стабільне грошове забезпечення, належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, позивачка самостійно не спроможна повною мірою забезпечити належні матеріально-побутові умови для дитини. З огляду на викладене, позивачка просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також покласти на відповідача судові витрати.
Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву суду не надав, натомість подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Згідно приписів ч. 1, 3 ст. 181, ст. ст. 183, 184 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У ч.1 статті 183 СК зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.
Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.
Так, судом встановлено, що 08 лютого 2023 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, про що Іллінецьким відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис за №26 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 2).
Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Дашівською селищною радою, актовий запис №3 (а.с.2).
Син проживає разом з матір`ю, що підтверджується актом обстеження від 31.03.2026 (а.с. 4).
З огляду на викладене, беручи до уваги матеріальний стан як платника аліментів, так і одержувача аліментів, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від усіх видів його доходу в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись cт. ст. 84, 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 141, 142, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову, 08 липня 2026 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору в дохід держави.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ПОЗИВАЧ:  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП:  НОМЕР_4 , адреса:              АДРЕСА_1 

ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП:  НОМЕР_3 , адреса:              АДРЕСА_1 

Суддя: