П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/9245/25	

Категорія:112030700 Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г. Час і місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту:07.11.2025р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
у складі:
головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.
при секретарі – Алексєєвій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ) про:
- визнання протиправним та скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02 квітня 2025 року №932 "Про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_3 ";
- зобов`язання відповідача повторно провести службове розслідування щодо зникнення безвісті 07 березня 2025 року солдата ОСОБА_3 ..
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що службове розслідування стосовно зникнення безвісті солдата ОСОБА_3 відповідач провів формально. Під час проведення службового розслідування не було враховано та належним чином не досліджено низку обставин, що мають визначальне значення у спірних правовідносинах.
Відповідач позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що наказ командира в/ч НОМЕР_1 №932 "Про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_3 " жодним чином не порушує прав позивача, а тому позов не підлягає задоволенню.
Крім цього, відповідач стверджує, що рапорт, на підставі якого призначено службове розслідування, поданий військовослужбовцем, який мав відповідні повноваження, і службове розслідування проведено з дотриманням вимог законодавства.
Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року відмовленого у задоволенні позову ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
- суд першої інстанції не розібрався, у відмінності мотопіхотного та механізованого батальйонів, кожен з яких має свого командира, котрий визначає підпорядкованому військовослужбовцю місце служби, у тому числі і тим, які тимчасово прикомандировані, доводить їм бойові завдання та контролює їх виконання, що призвело до не встановлення обставин, що мають безпосереднє відношення до здійснення перевірки дотримання в/ч НОМЕР_1 вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування в Збройних Силах України;
- судом першої інстанції не було дослідженого оскаржуваний наказ у сукупності з фактами, котрі викладені в Акті службового розслідування, що свідчить про порушення вимог ст. 90 КАС України, а також не було застосовано ст.ст 45 та 48 Дисциплінарного статуту.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 липня 2015 року серія НОМЕР_2 і демографічними даними на військовослужбовця.
Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 червня 2024 року №180 солдата ОСОБА_3 призначено з 28 червня 2024 року на посаду, зараховано до списків особового складу та всі види забезпечення в/ч НОМЕР_1 .
Згідно з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08 лютого 2025 року №39 ОСОБА_3 прибув 08 лютого 2025 року в район виконання бойових завдань.
Бойовим розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 від 23 лютого 2025 року №525/окп/дск командиру механізованого батальйону наказано передати у підпорядкування командира мотопіхотного батальйону омбр зведений підрозділ з певною кількістю військовослужбовців.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 лютого 2025 року №54 ОСОБА_3 відкомандировано 23 лютого 2025 року до мотопіхотного батальйону.
Відповідно до наказу командира в/ч (по стройовій частині) від 02 березня 2025 року №61 ОСОБА_3 був відряджений з 03 березня 2025 року по 01 квітня 2025 року в оперативне підпорядкування для виконання бойових (спеціальних) завдань до в/ч НОМЕР_3 .
13 березня 2025 року тимчасово виконуючий обов`язки командира механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 подав командиру в/ч НОМЕР_1 рапорт, яким доповів, що з доповіді солдата ОСОБА_4 стало відомо, що 07 березня 2025 року під час стрілецького бою та ворожого мінометного обстрілу в районі населеного пункту Западне, Куп`янського району, Харківської області, перестав виходити на зв`язок солдат ОСОБА_3 . Стан та місцезнаходження його невідомі.
Відповідно до преамбули наказу командир в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 23 березня 2025 року №701 "Про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_5 " цей наказ прийнятий на підставі вищенаведеного рапорту з метою уточнення причин та умов, що сприяли зникненню безвісти солдата ОСОБА_3 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
За результатами службового розслідування заступником командира роти, якому було доручено його проведення, підготовив і надав 01 квітня 2025 року командиру в/ч НОМЕР_1 Акт службового розслідування.
Актом службового розслідування встановлено, що достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель солдата ОСОБА_3 , службовим розслідувань не отримано. Відомості про місцезнаходження солдата ОСОБА_3 та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступінь їх тяжкості, службовим розслідуванням також не отримано. З метою забезпечення повноти службового розслідування в/ч НОМЕР_1 направлено запит від 18 березня 2025 року №2368/7237 до Державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР РОЗБУДОВИ МИРУ", щодо можливого перебування в полоні солдата ОСОБА_3 , однак відповіді не надійшло
За результатами службового розслідування запропоновано вважати солдата ОСОБА_3 таким, який зник безвісти під час перебування на позиції, що у населеному пункті Западне Куп`янського району Харківської області 07 березня 2025 року, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків, військової служби із захисту Батьківщини. Зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
За результатами вищезазначеного службового розслідування командир в/ч НОМЕР_1 прийняв наказ від 02 квітня 2025 року №932 "Про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_5 ", відповідно до п.2 якого наказано вважати солдата ОСОБА_3 таким, який зник безвісти під час перебування на позиції, що у населеному пункті Западне Куп`янського району Харківської області 07 березня 2025 року, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків, військової служби із захисту Батьківщини. Зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26 квітня 2025 року №67-РС ОСОБА_3 звільнений із займаної посади та зарахований у розпорядження командира відповідної окремої механізованої бригади.
Вважаючи, що службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_3 проведено з порушенням вимог чинного законодавства, і що Наказ №932 є протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції зазначив, що є твердження позивачки про те, що акт службового розслідування є тим письмовим доказом, на підставі якого в судовому рішенні встановлюватимуться факт загибелі солдата ОСОБА_3 .
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проходження військової служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України від 25 березня 1992 року за №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року, №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), Наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року за №170 "Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах" (далі – Інструкція №170) та Законом України від 24 березня 1999 року, №551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України – у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
Відповідно до п.11,12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби (в редакції, чинній на день виникнення обставин, що були предметом перевірки під час проведення службового розслідування), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, згідно з преамбулою якого, цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Згідно зі ст. 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №608 (далі – Порядок №608).
Відповідно до п.п.1, 3, 8, 9 Розділу ІІІ Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
Пунктом 13 розділу ІІІ Порядку №608 передбачено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 5, 6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 5, 6 Розділу VІ Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
З огляду на наведені норми колегія суддів зауважує, що саме акт службового розслідування є носієм доказової інформації про обставини встановлені під час його проведення.
Мета службового розслідування досягається всебічністю, повнотою, своєчасністю, об`єктивністю та додержанням законодавства України під час його проведення.
Всебічним, повним, об`єктивним і таким, що проведено з дотриманням вимог законів, вважатиметься службове розслідування, яке підтверджує фактичні обставини неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення, встановлені на підставі зібраних доказів правопорушення і пояснень військовослужбовця стосовно обставин правопорушення та інших осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що заступник командира роти, якому було доручено його проведення, підготовив і надав 01 квітня 2025 року командиру військової частини НОМЕР_1 Акт службового розслідування.
Відповідно до п.п.3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 3.8 Акту службового розслідування від 01 квітня 2025 року:
" 3.4. Встановлено, що достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель солдата ОСОБА_6 , службовим розслідуванням не отримано.
3.5. Відомостей про місцезнаходження солдата ОСОБА_6 та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступінь їх тяжкості, службовим розслідуванням також не отримано.
3.6. З метою забезпечення повноти службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 направлено запит від 18.03.2025 №2368/7237 (Додаток 9) до Державного підприємства УКРАЇНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР РОЗБУДОВИ МИРУ", щодо можливого перебування в полоні солдата ОСОБА_6 , однак відповіді не надійшло.
3.7. З огляду на викладене, слід вважати солдата ОСОБА_6 таким, що зник безвісти під час перебування на позиції поблизу населеного пункту Западне Куп`янського району Харківської області 07.03.2025 при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.
3.8. Встановлено, що зникнення безвісти солдата ОСОБА_6 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.".
Під час службового розслідування були відібрані пояснення у трьох військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , що відображено у п.3.1, 3.2, 3.3 Акту службового розслідування.
Згідно з бланків отримання пояснень військовослужбовців, зокрема солдата ОСОБА_7 , від стало відомо, що 07 березня 2025 року під час стрілецького бою та ворожого мінометного обстрілу в районі населеного пункту Западне Куп`янського району Харківської області, перестав виходити на зв`язок солдат ОСОБА_3 . В цей день відпрацював ворожий міномет 120 калібру, внаслідок якого солдат ОСОБА_3 , який знаходився в підземному укритті на бойовій позиції, був завалений уламками та засипаний землею. Дістати його власноруч не було ніякої можливості, оскільки все було завалено та були постійні обстріли артилерії та велика кількість ворожих дронів. Стан та місцезнаходження його невідомі. На момент останньої доповіді з позиції військовослужбовець знаходився в засобах індивідуального захисту. Ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено. Солдат ОСОБА_3 приймав безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а також у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Більше по даному факту відповідним військовослужбовцям нічого не було відомо.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що Наказ №932 є правомірним і скасуванню не підлягає.
Колегія суддів критично ставиться до такого висновку суду першої інстанції.
В процесі апеляційного провадження, колегія суддів ухвалами від 02 червня 2026 року витребувала:
- у Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" Харківської міської ради інформацію про перебування солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стаціонарному лікуванні в період з 26 березня 2025 року по теперішній час із зазначенням дати початку стаціонарного лікування та дати закінчення лікування у вказаному медичному закладі;
- у військової частини НОМЕР_1 наступні докази: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), підписаний після 26 березня 2025 року по теперішній час, про направлення на лікування солдата ОСОБА_4 ; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), складений після 26 березня 2025 року про прибуття солдата ОСОБА_4 з лікування.
З бланку пояснень (т.1 а.с.231) вбачається, що у солдата ОСОБА_4 відібрано пояснення 01 квітня 2025 року, проте, відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" Харківської міської ради ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні:
- в хірургічному відділенні №1 з 27 березня 2025 року по 03 квітня 2025 року (медична карта стаціонарного хворого №6342). Був виписаний 03 квітня2025 року;
- в хірургічному відділенні №3 з 27 серпня 2025 року по 11 вересня 2025 року (медична карта стаціонарного хворого №17241). Був виписаний 11 вересня2025 року.
Відтак, колегія суддів констатує, що витребувані апеляційним судом докази спростовують реальність відібрання пояснень у солдата ОСОБА_4 та, відповідно, правомірність їх використання як додатків до Акту службового розслідування щодо зникнення безвісті ОСОБА_3 .
Також, колегія суддів вважає, сумнівними реальність відібрання пояснень у солдата ОСОБА_8 , оскільки свідчення солдата ОСОБА_8 стосовно пошуку солдата ОСОБА_3 також не підтверджені належними та допустимими доказами.
Представник відповідача, надаючи пояснення, в ході апеляційного провадження, не навів будь-яких ґрунтовних доводів, які б дозволили спростувати сумніви щодо реальності відібрання пояснень у солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Єдине, що було зазначене представником відповідача, це тільки те, що у бланках пояснень солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є помилки у даті відібрання пояснень та у місці їх відібрання. При цьому, місце та час відібрання пояснень, представник відповідача вказати не зміг.
Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що дії відповідача, щодо долучення вищевказаних бланків пояснень як додатків до акту службового розслідування мають ознаки протиправності.
Також, при вирішенні даної справи, колегія суддів вважає необхідним застосувати доктрину "плодів отруйного дерева" (fruit of the poisonous tree), сформованою практикою Європейського суду з прав людини (справи Gafgen v. Germany, Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) та неодноразово застосованою Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, якщо первинне джерело (нормативний акт, рішення, дія) є незаконним, то всі похідні від нього правові наслідки також є недопустимими і не можуть породжувати жодних юридичних наслідків
Такими чином, висновки, які викладені в акті службового розслідування були зроблені на підставі свідчень, реальність відібрання яких є сумнівними та не дозволяють стверджувати, що обставини встановлені повно і всебічно та підтверджуються належними і допустимими доказами. Відповідно, колегія суддів констатує порушення відповідачем п.п.1, 3, 8, 9 Розділу ІІІ, п.п.1, 2, 3, 4, 5, 6 розділу V Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №608 при проведені службового розслідування стосовно зникнення безвісті солдата ОСОБА_3 .
Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про порушення з боку відповідача прав позивача ОСОБА_1 (дружини ОСОБА_3 , свідоцтво про шлюб від 24 липня 2015 року серія НОМЕР_2 ), оскільки результати проведеного службового розслідування мають безпосередній вплив на її права та охоронювані законом інтереси.
Оскільки надані відповідачем матеріали службового розслідування містять недоліки, про які зазначено вище та які не дозволяють стверджувати, що обставини справи встановлені повно і всебічно та підтверджуються належними і допустимими доказами, колегія суддів вважає, що проведене відповідачем службове розслідування не може зумовити настання правомірних наслідків, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту прав позивача, буде: зобов`язання в/ч НОМЕР_1 повторно провести службове розслідування щодо зникнення безвісті 07 березня 2025 року солдата ОСОБА_3 .
Підсумовуючи, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з в/ч НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплату судового збору у загальній сумі 4 844,80 грн.(судовий збір в сумі 1 937,92 грн., сплачений за подання адміністративного позову, судовий збір в сумі 2 906,88 грн, сплачений за подання апеляційної скарги).
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02 квітня 2025 року №932 "Про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_3 ".
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно провести службове розслідування щодо зникнення безвісті 07 березня 2025 року солдата ОСОБА_3 .
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 4 844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.