ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/523/26
15 вересня 2026 року | м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в (далі – відповідач) у якому просив ухвалити рішення, яким:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.02.2023 до розрахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 обмеження максимальним розміром та здійснення виплати без індексації, передбачуваної постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.02.2023 виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром та з урахуванням нарахованої з 01.03.2024 індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" і з урахуванням нарахованої з 01.03.2025 індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", з урахуванням вже виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначена та виплачується Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві пенсія за вислугу років у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-12 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідок про розмір грошового забезпечення з 01.02.2023. Однак при здійсненні перерахунку відповідач обмежив пенсію максимальним розміром, що і слугувало підставою для звернення до суду.
Відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування не скористався.
Рух справи у суді
Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 справу № 500/523/26 передано на розгляд за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 скасовано, справу № 500/523/26 направлено для продовження розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2026 адміністративну справу № 500/523/26 передано за підсудністю до Тернопільського окружного адміністративного суду.
17.08.2026 дана справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду та за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Юзьківа М.І.
Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.08.2026 адміністративну справу № 500/523/26 прийнято до провадження.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі № 500/4087/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.05.2025 № 15/6199/с про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, з урахуванням виплачених сум.
На звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідач листом від 25.12.2025 повідомив, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі № 500/4087/25 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023. Зазначене рішення суду виконане в межах повноважень у грудні 2025 року. Надано протоколи розрахунки пенсії (арк. справи 21 - 24).
Відповідно до протоколу перерахунку пенсії розрахований розмір пенсії після перерахунку з 01.02.2023 склав 52445,40 грн, з урахуванням максимального розміру 27674,33 грн. Розрахований розмір пенсії після перерахунку з 01.03.2023 склав 53008,65 грн, з урахуванням максимального розміру 29214,08 грн. Розрахований розмір пенсії після перерахунку з 01.03.2024 склав 54575,65 грн, з урахуванням максимального розміру 30781,08 грн. Розрахований розмір пенсії після перерахунку з 01.01.2025 склав 54575,65 грн, з урахуванням максимального розміру 30781,08 грн. Розрахований розмір пенсії після перерахунку з 01.03.2025 склав 56075,65 грн, з урахуванням максимального розміру 32281,08 грн. 
Не погодившись із такими діями відповідача позивач звернувся з цим позовом до суду.
Мотивувальна частина
Предметом спору у даній справі по суті є дії відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет правомірності таких дій відповідача, оцінивши їх через призму верховенства права та критеріїв законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині другій статті 2 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.
Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до статті 64 Закону № 2262-ХІІ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п`яту статті 43 Закону № 2262-XII доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Згідно зі змінами, внесеними Законом України від 12.04.2016 № 1080-VІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей", частина п`ята статті 43 Закону №2262-ХІІ стала вважатись частиною сьомою.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20.12.2016 № 7-рп/2016 є втрата чинності із 20.12.2016 частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII.
Оскільки частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 є відсутньою, то положення Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким у частині сьомій статті 43 слова і цифри у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 замінено на у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року, є нереалізованими.
Отже, із 2017 року стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, було введено в дію Законом № 3668-VI.
У постанові від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом Пенсійного фонду максимальним розміром пенсії та зазначив, що у такому разі підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI. Висновки Верховного Суду з цього питання є сталою судовою практикою та підтверджені у постанові від 25.01.2024 у справі № 300/2754/23.
Також, Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262-ХІІ. Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня його ухвалення Конституційним Судом України.
Тож законодавча норма, яка б визначала максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, фактично відсутня.
З огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства України суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо обмеження позивачу пенсійної виплати з 01.02.2023 та зобов`язання відповідача провести виплату нарахованої пенсії без обмеження її максимального розміру.
Стосовно позовної вимоги позивача щодо зобов`язання проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром та з урахуванням нарахованої з 01.03.2024 індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" і з урахуванням нарахованої з 01.03.2025 індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", то вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
За правилами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України зазначається, що у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, дією/бездіяльністю прав, свобод або інтересів позивача.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень, дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням, дією/бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення, дії/бездіяльності суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.
Суд звертає увагу, що вказана вимога в частині "проводити виплату без обмеженням максимальним розміром та з урахуванням нарахованої з 01.03.2024 індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" і з урахуванням нарахованої з 01.03.2025 індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році"" є передчасною, оскільки виходить за межі спірних правовідносин та наразі відсутні підстави вважати, що відповідачем буде порушено його право в майбутньому щодо належних пенсійних виплат. Суд не може приймати рішення про зобов`язання відповідача вчиняти чи утримуватись від вчинення певних дій в майбутньому до моменту порушення прав, свобод та інтересів особи.
З огляду на це, дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії з 01.02.2023 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, а позивач не у повній мірі довів обґрунтованість позовних вимог, з огляду на це, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судові витрати
Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI. Доказів понесення інших судових витрат суду надано не було. Таким чином, суд не присуджує та не стягує у цій справі судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 01.02.2023 виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 15 вересня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053 код ЄДРПОУ: 42098368). 

Головуючий суддя Юзьків М.І.