ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 240/2492/23
адміністративне провадження № К/990/20149/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Єресько Л.О., Мацедонської В.Е., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дубок Сергія Миколайовича
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року (головуючий суддя - Майстренко Н.М.)
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2024 року (головуючий суддя - Моніч Б.С., судді: Кузьмишин В.М., Залімський І.Г.)
у справі № 240/2492/23
за позовом ОСОБА_1 
до військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1. У січні 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток, сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, та індексації;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних щорічної основної та додаткової відпусток, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та індексації.
2. В обґрунтування позову зазначив, що у листопаді 2022 року позивач був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. При звільненні з військової служби позивачу виплачено грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, грошову компенсацію за невикористані 45 днів щорічної оплачуваної відпустки та за невикористаних 112 діб щорічної додаткової відпустки для учасників бойових дій, проте до складу забезпечення, з якого обчислено їх розмір, відповідач не включив суми додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова № 168), та індексації, які отримувалися щомісячно у складі місячного грошового забезпечення. У січні 2023 року звернувся до відповідача із адвокатським запитом в якому просив перерахувати та доплатити грошову допомогу та грошову компенсацію, на що отримав відмову.
3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2024 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій, з обчисленням їх розміру без урахування індексації грошового забезпечення.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій, з урахуванням індексації грошового забезпечення та раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій представник ОСОБА_1 - адвокат Дубок С.М. звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
5. Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
6. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2026 року для розгляду справи №240/2492/23 визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , судді Єресько Л.О., Мацедонська В.Е.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
8. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09 листопада 2022 року № 1022 позивач звільнений з військової служби у відставку відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я), а наказом від 22 листопада 2022 року № 263 вважати ОСОБА_1 таким, що справи та посаду здав, направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено зі списків особового складу військової частини та знято з усіх видів забезпечення. Також зазначено про виплату грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік у кількості 45 діб; грошової компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, тривалістю 14 календарних діб за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки; одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, загальна вислуга - 20 років; грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.
9. У січні 2023 року представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію чи включено до складу місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки суми виплаченої індексації та додаткової винагороди, встановленої постановою № 168. У разі невключення таких виплат перерахувати та доплатити грошову компенсацію. 
10. У відповідь на адвокатський запит військова частина НОМЕР_1 листом від 21 січня 2023 року направила довідку про доходи позивача та повідомила, що оскільки індексація та додаткова винагорода не передбачені при розрахунку одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, то законних підстав для здійснення перерахунку немає.
IІI. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.
12. Індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому має бути врахована у складі грошового забезпечення як розрахункова величина одноразової грошової допомоги при звільненні.
13. Відповідач не спростував, що позивачу нараховувалась та виплачувалась щомісячно у складі грошового забезпечення індексація, тобто дана виплата мала систематичний характер, проте не була включена до складу грошового забезпечення, з якого розраховувалась одноразова грошова допомога при звільненні та інші виплати.
14. Додаткова винагорода є тимчасовою виплатою лише на період дії воєнного стану, при цьому її виплата залежить від певних умов. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів безпосередньої військової служби, так і від безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
15. За таких обставин, додаткова винагорода, передбачена постановою №168, не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення при визначенні розмірів як грошової допомоги для оздоровлення, так і грошової компенсації за всі невикористані дні відпусток.
16. Суд також звернув увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються одноразові додаткові види грошового забезпечення, додаткової винагороди, встановленої постановою №168. 
17. Проаналізувавши наведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, вважає, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, не врахувавши додаткову винагороду, передбачену постановою №168, діяв правомірно, оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні, включаються тільки винагороди, які мають постійний характер.
18. Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши, що додаткова винагорода військовослужбовцям на період дії воєнного стану не є складовою частиною грошового забезпечення, а тому у відповідача відсутні підстави для включення до складу одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток додаткової винагороди, виплату якої передбачено постановою № 168.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
19. Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень представник позивача зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 6 розділу ХХХІ, а також пункту 5 розділу ХХІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.
20. Представник позивача звернув увагу на те, що під час проходження військової служби позивач отримував місячне грошове забезпечення, до складу якого входили такі складові як: посадовий оклад (у розмірі згідно постанови № 704); оклад за військове звання (у розмірі згідно постанови № 704); надбавка за вислугу років (у розмірі згідно постанови № 704); надбавка за особливості проходження служби (у розмірі згідно постанови № 704); премія (у розмірі згідно постанови № 704); додаткова винагорода (у розмірі згідно постанови № 168); індексація (у розмірі згідно постанови № 1078), з яких утримувався податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір. 
21. Додаткова винагорода, встановлена постановою №168, виплачувалась позивачу щомісячно за рахунок коштів фонду грошового забезпечення з моменту впровадження Кабінетом Міністрів України такої виплати до дня звільнення, отже мала постійний характер, а тому є невід`ємною складовою грошового забезпечення і має бути включена до розрахунку розміру спірних одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які в свою чергу обчислюються із розмірів повного місячного грошового забезпечення.
22. При цьому вказав на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах.
23. Відповідач не надіслав відзив на касаційну скаргу. 
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
24. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.
25. Спірні правовідносини виникли у зв`язку із невключенням сум додаткової винагороди, встановленої постановою № 168, до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічної основної та додаткової відпусток.
26. Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їхнього соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям і членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон № 2011-XII.
27. У частині другій статті 9 Закону № 2011-ХІІ наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
28. За умовами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
29. Статтею 9-2 Закону №2011-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
30. Відповідно до пункту 1, абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
31. Абзацом 1 частини другої статті 15 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби за станом здоров`я.
32. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
33. У пункті 3 постанови № 704 зазначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
34. Міністерство оборони України відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII та постанови № 704 наказом від 07 червня 2018 року № 260 затвердило Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.
35. Відповідно до пункту 2 розділу І цього порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
36. Виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України (пункт 16 розділу І порядку № 260).
37. Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби здійснюється відповідно до розділу ХХХІ порядку №260, пунктами 3, 5 та 6 якого передбачено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.
Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, крім винагород з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
38. Відповідно до пункту 5 Розділу ХХХІІ Порядку № 260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються, зокрема: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою; які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад),- щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
39. Як встановлено судами, право позивача на грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток та грошову допомогу при звільненні не заперечується відповідачем. У той же час при нарахуванні таких грошових компенсацій та грошової допомоги відповідач не врахував додаткову винагороду, встановлену постановою №168.
40. Так, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв постанову № 168, пунктом 1 якої (у редакції на час звільнення позивача з військової служби) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
41. Спірним у розглядуваній справі є питання чи є додаткова винагорода, установлена постановою № 168, щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошова допомога при звільненні, чи така винагорода є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який носить тимчасовий характер.
42. Слід врахувати, що частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносить до складу грошового забезпечення щомісячні додаткові види грошового забезпечення (зокрема винагороди, які мають постійний характер). Водночас додаткові щомісячні види грошового забезпечення військовослужбовців є чітко унормованими та передбачені пунктом 2 розділу І порядку № 260, до яких спірна додаткова винагорода, установлена постановою № 168, з огляду на її характер та особливості, не включається.
43. Зазначене свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди, а тому вона не є складовою щомісячного додаткового виду грошового забезпечення.
44. Таке тлумачення указаної норми підтверджується й підходом держави до її виплати, адже наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення доповнено додатковою винагородою на період дії воєнного стану.
45. Після відкриття провадження у цій справі Верховний Суд у постановах від 08 серпня 2024 року у справі № 240/26703/23, від 28 листопада 2024 року у справі № 240/26235/23, від 31 січня 2025 року у справі № 460/2645/24, від 19 лютого 2025 року у справі № 240/32053/23, від 12 лютого 2026 року у справі № 420/77/25 під час розгляду подібних правовідносин сформував висновок щодо врахування додаткової винагороди, встановленої постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні.
46. У постанові від 29 серпня 2024 року у зразковій справі № 640/13029/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що на військовослужбовців Збройних Сил України, які відряджені до Державного космічного агентства України та які безпосередньо там проходять військову службу, не поширюють свою дію положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Таким військовослужбовцям виплачуються тільки оклади за військовими званнями і надбавка за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, а інші складові грошового забезпечення - як для відповідних працівників цієї установи, відтак відсутні правові підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн як одноразового додаткового виду грошового забезпечення військовослужбовців, оскільки для працівників цієї установи вона не передбачена законодавством.
Тобто Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі висловилася до якого виду грошового забезпечення військовослужбовців відноситься додаткова винагорода за постановою № 168 - до одноразового додаткового виду. 
47. Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2024 року у справі № 580/9551/23, вирішуючи питання чи є грошова винагорода, установлена постановою № 168, щомісячним додатковим видом грошового забезпечення чи така винагорода є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 1 постанови № 168 чітко і однозначно передбачив, що:
- додаткова винагорода за своєю суттю є тимчасовою (непостійною) виплатою військовослужбовця, оскільки установлюється на період дії воєнного стану та прямо залежить від наявності (дії) в Україні правового режиму воєнного стану. При цьому, в Академічному тлумачному словнику слово «постійний» визначається, зокрема, як: який триває ввесь час, не припиняючись і не перериваючись; 
- розмір додаткової винагороди не є сталим, адже вона виплачується пропорційно в розрахунку на місяць в залежності від виконання завдань та часу приймання військовослужбовцем участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- визначається наказами командирів (начальників). 
Отже за відсутності принаймні однієї із вказаних умов, виплата додаткової винагороди не здійснюється. 
При цьому Верховний Суд урахував, що частина друга статті 9 Закону № 2011-XII відносить до складу грошового забезпечення щомісячні додаткові види грошового забезпечення (зокрема винагороди, які мають постійний характер). Водночас, додаткові щомісячні види грошового забезпечення військовослужбовців є чітко унормованими та передбаченими пунктом 2 Розділу І порядку № 260, до яких додаткова винагорода, установлена постановою № 168, з огляду на її характер та особливості, не включається.
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою додаткова винагорода, установлена пунктом 1 постанови № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення. 
48. Колегія суддів не стверджує про подібність правовідносин у справі № 580/9551/23 та у справі, що розглядається, а використовує указаний у ній підхід для з`ясування правової природи додаткової винагороди, установленої пунктом 1 постанови № 168.
49. У постанові від 31 січня 2025 року у справі № 460/2645/24 Верховний Суд виснував, що за своєю правовою природою додаткова винагорода, запроваджена постановою №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану, яка має компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни та не має регулярного характеру й виплачується на підставі наказів командирів (начальників), за певних умов. 
50. Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2025 року у справі № 240/32053/23 погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що додаткова винагорода, передбачена постановою № 168, запроваджена на період дії воєнного стану та жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168.
51. Указані у цих адміністративних справах підходи щодо правової природи додаткової винагороди, встановленої постановою № 168, є застосовними до спірних правовідносин.
52. Колегія суддів звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 травня 2026 року у зразковій справі № 280/8933/24, яка вказала, що у пункті 2 розділу І Порядку № 260 чітко зазначено, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану є саме одноразовим додатковим видом грошового забезпечення з урахуванням того, що грошове забезпечення військовослужбовця складається з щомісячних основних видів (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років); щомісячних додаткових видів (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 55 постанови).
53. З метою забезпечення єдності судової практики у цій категорії спорів Суд має дотримуватися правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 травня 2026 у справі №280/8933/24, яка розкрила характер додаткової винагороди військовослужбовцям за критерієм систематичності (разового/постійного характеру) її виплати, та яка ухвалена пізніше.
54. Також колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10 червня 2026 року у справі №240/33823/23, відповідно до яких до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, включаються додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, проте додаткова винагорода, передбачена постановою № 168, за своєю правовою природою має тимчасовий (непостійний) характер, оскільки установлюється на період дії воєнного стану та прямо залежить від наявності (дії) в Україні правового режиму воєнного стану; розмір додаткової винагороди не є сталим, адже виплачується пропорційно в розрахунку на місяць в залежності від виконання завдань та часу участі військовослужбовцем у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; визначається наказами командирів (начальників), а відтак, відсутні підстави для включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого повинна бути обрахована одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, додаткової винагороди, яка нараховувалася та виплачувалася позивачу у спірний період, відповідно до постанови № 168.
55. Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірного висновку, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються одноразові додаткові види грошового забезпечення, додаткової винагороди, встановленої постановою № 168. Така додаткова винагорода військовослужбовцям нараховується в період дії воєнного стану та не є складовою частиною грошового забезпечення, а тому у відповідача відсутні підстави для її включення до складу одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
56. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в тій частині, що додаткова винагорода військовослужбовцям, виплату якої передбачено постановою № 168 на період дії воєнного стану, не є тією складовою частиною грошового забезпечення, яка включається при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних основної та додаткової відпусток.
57. Враховуючи викладене, суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень в оскаржуваній в касаційному порядку частині, і погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в цій частині.
58. Наведені в касаційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав уважати, що ними неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень.
59. Щодо судових рішень в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій, з урахуванням індексації грошового забезпечення, то в цій частині судові рішення в касаційному порядку не оскаржувалися, а тому в межах цього касаційного провадження Суд не перевіряє й не надає оцінку таким висновкам судів.
60. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
61. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дубок Сергія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі №240/2492/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
Л.О. Єресько
В.Е. Мацедонська,
Судді Верховного Суду