Справа № 461/4438/26   Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/1371/26   Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 серпня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., з участю захисника-адвоката Ружицького Р.О., представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Б.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Ружицького Р.О. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2026 року,
встановив:

постановою Галицького районного суду міста Львова від 14 липня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накладено на неї стягнення у виді конфіскації транспортного засобу «Renault Master» р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665,60 гривень судового збору.
Відповідно до згаданої постанови, 13.05.2026 близько 00:43 год., в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Нижанковичі-Мальховіце» митного поста «Нижанковичі» Львівської митниці, заїхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «SHARAN» р/н НОМЕР_3 , в якому в якості водія переміщувалась ОСОБА_1 , що слідувала з України в Республіку Польща.
В ході митного контролю вказаного транспортного засобу, внесення даних про цей транспортний засіб та особу, яка слідувала в ньому, в ЄАІС спрацювала АСАУР, код 000-2 - по особі ОСОБА_1 є орієнтування - Інформація про орієнтування станом на «13.05.2025».
Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи Держмитслужби з`ясовано, що ОСОБА_1 ввезла на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» транспортний засіб: 04.07.2025 року о 04:08 год., вантажний автомобіль комерційного призначення «Renault Master» р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , через митний пост «Шегині-Медика» Львівської митниці.
Станом на 13.05.2026 в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення вантажного автомобіля «Renault Master» р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , за межі митної території України.
На момент перетину кордону 13.05.2026, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, не надала.
Частиною 2 статті 108 Митного Кодексу України передбачено, що строк тимчасового ввезення т/з комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці т/з повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу «Renault Master» р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , на митну територію України більше ніж на тридцять діб.
Не погоджуючись із рішенням суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Ружицький Р.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Галицького районного суду міста Львова від 14 липня 2026 року скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 10.07.2026 з автомобілем «Renault Master» р/н НОМЕР_1 відбулася серйозна технічна поломка — обірвало кронштейн кріплення коробки перемикання передач (КПП) та приводного валу, що повністю унеможлило рух автомобіля власним ходом. 
Стверджує, що автомобіль було прийнято на ремонт СТО ТОВ «Авто Покрас» (м. Чернігів, вул. Промислова, 11). Факт поломки автомобіля зафіксовано у листі СТО №27 від 17.07.2025. Водночас, в подальшому процес ремонту автомобіля затягнувся, оскільки замовником ремонту виступив громадянин Республіка Польща ОСОБА_2 , який мав особисто придбати та доставити необхідні запчастини з Польщі. Проте через об`єктивні обставини непереборної сили, а саме постійну небезпеку у Чернігівській області через регулярні загрози застосування ударних БПЛА з боку країни-агресора, доставку запчастин здійснити не вдалося.
Звертає увагу на добросовісну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки 18.07.2026 повідомила Львівську митницю про поломку транспортного засобу та надати дозвіл на продовження троку його перебування до завершення ремонтних робіт, проте їй було у цьому відповлено з тих причин, що орієнтований термін завершення ремонтних робіт (25-27 липня) не виходив за межі 60-денного строку тимчасового ввезення т/з.
Зазначає, що на момент звернення до Львівської митниці ОСОБА_1 не могла передбачити, що ремонт автомобіля затягнеться, водночас добросовісно сподівалася, що вказана обставина буде враховано митним органом, як поважна причина пропуску строку тимчасового ввезення автомобіля.
Вважає, що вищевказане свідчить про відсутність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 4810 МК України.
Просить також врахувати, що ОСОБА_1 є волонтеркою, а транспортний засіб «Renault Master» р/н НОМЕР_1 використовується нею для перевезення і доставки гуманітарних вантажів
Просить врахувати, що у ОСОБА_1 на утриманні після смерті чоловіка залишилося двоє неповнолітніх дітей та матір, яка згідно з висновком ЛКК не може самостійно пересуватися. Окрім цього конфіскація автомобіля спричинить у ОСОБА_1 обов`язок по компенсації його вартості власнику, що становитиме для неї непомірний фінансовий тягар.
Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ представника Львівської митниці на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно зі ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних й перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про порушення митних правил №0744/UA209000/2026 від 13.05.2026 року; витягами з АСМО «Інспектор»; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; копією паспорта ОСОБА_1 ; копією контрольного талону; копією технічного паспорту транспортного засобу; митною декларацією; даними витягу з АСМО «Інспектор»; доповідною запискою представника митного органу щодо виявлення фактів наведених у протоколі та фотоматеріалами долученими до матеріалів справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що з транспортний засіб перебував і надалі перебуває на ремонті, що унеможливлює його використання та переміщення, а тому таке виключає подію правопорушення, а отже і можливість притягнення особи до відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, суд до уваги не бере, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 було надано лист звернення до Львівської митниці щодо неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу «Renault Master», н.з. НОМЕР_4 , у зв`язку з перебування транспортного засобу на ремонту. У відповідь на дане звернення листом від 31.07.2025 №7.4-3/17-02/10/19665 Львівською митницею надано відповідь, згідно якої Львівською митницею відмовлено у продовженні строку тимчасового ввезення вищевказаного транспортного засобу та наголошено про необхідність виконання вимог ч. 2 ст. 108 МК України, а саме на вивезенні транспортного засобу за межі митної території України у встановлений строк.
Нормами ч.1 ст.192 МК України передбачено що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу, проте перевіркою встановлено, що особа, яка притягається до відповідальності, Львівську митницю Держмитслужби про обставин непереборної сили не повідомляла.
Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 14 та ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням фізичних осіб і видає сертифікати щодо форс-мажорних обставин.
Жодних документів особою, яка притягається до відповідальності, що підтверджують дію обставин непереборної сили під час складання протоколу про порушення митних правил подано не було. Так, само як і не надано доказів звернення ОСОБА_1 до торгово-промислової палати.
Відповідно до ст. ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Частиною 7 ст. 380 МК України передбачено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.
Відповідно ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.
Згідно підпункту 3 п. 3 «Строк тимчасового ввезення та його продовження» розділу ІІ Порядку №657: «Рішення про продовження строку тимчасового ввезення товарів або про відмову в продовженні строку тимчасового ввезення цих товарів приймається керівником митного органу або вповноваженою ним посадовою особою та оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві щодо продовження строку тимчасового ввезення.
Частиною 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Згідно п. 1 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму № 657 (далі - Порядок № 657) положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.
Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
З аналізу зазначених вище норм вбачається, що застосування ч. 1 ст. 460 МК України можливе за наступних умов: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку) письмове інформування найближчого митного органу про обставини події.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив.
Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог захисника-адвоката Ружицького Р.О.апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Ружицького Р.О. – залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА