Справа № 392/815/26
Провадження № 3/392/285/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року          м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений відділенням поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

10 квітня 2026 року о 21:00 годині в смт Смоліне по вул. Зарічна, поблизу будинку 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, а саме "В", тобто не маючи права керування даним видом транспорту, чим порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії).
Своїми діями  ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 637385 від 10 квітня 2026 року.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що  ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію.
ОСОБА_1 у судові засідання, призначене на 29 квітня 2026 року, 05 травня 2026 року, 20 травня 2026 року та 16 червня 2026 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 277-2 КУпАП, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв`язку із чим справа розглядалася за наявними у ній доказами.
Захисник ОСОБА_1 — адвокат Беспалова Н.О., яка діє на підставі ордера серії ВА № 1148420 від 29 квітня 2026 року, подала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, а протокол складено без участі його законних представників, що є порушенням статті 270 КУпАП, свідки правопорушення не залучалися, а факт керування транспортним засобом, на переконання захисника, належними доказами не підтверджений.
Дослідивши матеріали справи та доводи захисника, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за наявними матеріалами. При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, де наголошено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження», а також пріоритет публічного інтересу над приватним задля дотримання строків розгляду справи.
В судовому засіданні, було оглянуто відеозаписи з нагрудної бодікамери під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 637385 від 10 квітня 2026 року, на яких зафіксовано: файл «export_67wwx» 00:00:00-00:00:54 хв. факт кервання ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; 00:07:46 – 00:08:21 хв. працівником поліції роз`яснено права ОСОБА_1 ; 00:17:20 хв. працівник поліції в присутності дядька ОСОБА_1 повертає технічний паспорт автомобіля ОСОБА_1 , 00:18:32 хв. працівник поліції в присутності дядька ОСОБА_1 повідомляє про складення відносно ОСОБА_1 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Водночас на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляє, що дійсно він не має посвідчення водія.
Відповідно до частини 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,  тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частини 2 статті 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною 3 статті 154, частиною 2 статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. 
Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 637385 від 10 квітня 2026 року; рапортом працівника поліції Каплунова А.В.; копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ; відеозаписом із технічного засобу № 968653, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом та спілкування з поліцейськими; довідкою старшого інспектора СРПП ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Каплунова А.В.
Суд відхиляє доводи захисника про необхідність закриття справи з огляду на наступне. 
Посилання захисника на те, що свідки правопорушення не залучалися, не свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Закон не встановлює обов`язкової умови доведення адміністративного правопорушення показаннями свідків у випадках, коли відповідні обставини підтверджуються іншими належними та допустимими доказами.
У даній справі факт керування транспортним засобом безпосередньо зафіксований на відеозаписі, а відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується відповідною довідкою. Зазначені докази узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують обставини правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121–127 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. ОСОБА_1 на момент учинення правопорушення (10 квітня 2026 року) досяг 17-річного віку (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ), тобто досяг віку адміністративної відповідальності за зазначеною статтею. 
Доводи захисника щодо порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з відсутністю під час складання протоколу його законних представників суд також відхиляє.
На момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилося 17 років. Відповідно до частини другої статті 13 КУпАП особи віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років у разі вчинення, зокрема, правопорушень, передбачених статтями 121–127 КУпАП, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.
При цьому положення статті 270 КУпАП надають законним представникам неповнолітньої особи право представляти її інтереси у справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим сама по собі відсутність законного представника під час складання протоколу не є безумовною та автоматичною підставою для визнання протоколу недопустимим доказом або закриття провадження у справі, якщо з матеріалів справи не вбачається, що внаслідок цього було істотно порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як убачається з матеріалів справи та дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 були роз`яснені його процесуальні права, з протоколом про адміністративне правопорушення він ознайомився та отримав його копію. Крім того, під час судового розгляду інтереси ОСОБА_1 представляла професійний захисник — адвокат Беспалова Н.О., яка мала можливість ознайомитися з матеріалами справи, надати суду свої заперечення та заявити клопотання.
За таких обставин суд не встановив такого порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , яке перешкодило б повному та об`єктивному розгляду справи або саме по собі зумовлювало б закриття провадження.
Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 , у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведеною у повному обсязі.
Згідно положень статті 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що відповідно до статей 34 та 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, що становить 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, пов`язаних із грубими порушеннями Правил дорожнього руху.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33,34, 40-1, 126, 251, 252, 283,284, 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, що становить 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя        Дмитро Михайлович Кратко