ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/10204/26
провадження № 3/753/3087/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2026 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
У С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва 06 травня 2026 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, що на підставі автоматизованого розподілу справ визначений судді Моніну І.В. та переданий для розгляду.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2026 серії ГП № 295899,  ОСОБА_1  22.04.2026 о 00-05 год. протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серія ЕТ № 108053 від 21.04.2026 22-15 год. до 22.04.2026 22-15 год. перебував за адресою проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , чим порушив заходи застосовані до нього, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
У судові засідання  ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою SMS-повідомлення.
ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, до суду не з`явився. Ураховуючи зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення «Пономарьов проти України»), відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд уважає за можливе провести розгляд даної справ за відсутності ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Протоколи про адміністративне правопорушення від 22.04.2026, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст. 256 КУпАП про адміністративне правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується письмовими матеріалами справи: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 295899 від 22 квітня 2026 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника;
- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії ЕТ № 108053 від 21.04.2026;
- поясненнями ОСОБА_2 відповідно до яких 22.04.2026 близько 00-05 год. її чоловік ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис, відкривши перші двері які ведуть до квартири власним ключем, виламав ногою другі двері, погрожував та вдарив по голові рукою, кричав у присутності малолітньої дитини; 
- заявою потерпілої ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 ;
- відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейських № 472733, № 472349;
З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення  ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Ураховуючи характер та конкретні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, сукупність даних про його особу, а саме те, що він вчиняє правопорушення на очах малолітньої дитини, ігнорування ним виклику до суду для розгляду справи, що певним чином характеризує його особу і свідчить про відсутність розкаяння та бажання уникнути адміністративної відповідальності, та відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вбачає підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 173-8 КпАП України.
Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.39-1, 173-2, 173-8, 283, 284 КУпАП, суддя,
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять гривень) грн. 60 (шістдесят) коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.В. МОНІН