Справа № 159/9372/25
Провадження № 2-др/159/37/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
27 липня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
16.04.2026 Ковельський міськрайонний суду Волинської області у цій справі прийняв заочне рішення, яким позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 461316842 від 26.07.2024 в розмірі задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 461316842 від 26.07.2024 у розмірі 63180,00 грн, з яких:
- 27000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 36180,00 грн суми нарахованих процентів за період з 26.07.2024 по 22.12.2024.
Відмовив у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за процентами в розмірі 24165,00 грн. 
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у сумі 1752,12 грн.

24.06.2026 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі. Заява мотивована тим, що суд приймаючи рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, в частині правничої допомоги, хоча позивач просив у позовній заяві стягнути на його користь з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу.
Ухвалою від 25.06.2026 суд прийняв до розгляду заяву позивача про видачу додаткового рішення, розгляд заяви відповідно до приписів ч. 3 ст. 270 ЦПК України вирішив здійснювати без повідомлення учасників справи.
У період з 30.06.2026 по 24.07.2026, головуючий у справі суддя перебував у відпустці.
З трекінгу поштового відправлення в мережі Інтернет на сайті АТ “Укрпошта” суд встановив, що поштове відправлення R67215957230, яким суд повідомляв відповідача про прийняття заяви позивача, повернулося без вручення, з відміткою “одержувач відсутній за вказаною адресою”.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши заяву про видачу додаткового рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав копію договору про надання правничої допомоги з АО «Соломко та партнери» №20/08-25-01 від 20.08.2025, додаткову угоду від 11.09.2025 №25771012314 до договору про надання правничої допомоги у якій зазначено про надання допомоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, акт прийому-передачі наданих послуг від 24.11.2025 у якому зазначено про надання правничої допомоги на суму 7000,00 грн:
- складання позовної заяви — 5000,00 грн;
- вивчення матеріалів справи — 1000,00 грн;
- підготовка адвокатського запиту про зарахування коштів за кредитом — 500,00 грн,
- підготовка клопотання про отримання інформації про зарахування коштів — 500,00 грн.
Також додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Соломко О.В.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обовязковими для суду зобовязання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. 
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. 
Суд зазначає, що втручання у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. 
Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, №37246/04). 
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. 
На переконання суду не були необхідними витрати пов`язані із зверненням адвоката з адвокатським запитом до банку про надання йому інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки така інформація є банківською таємницею відповідно до ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» і її розголошення на запит адвоката не передбачено, чого адвокат не міг не знати. Тому, понесення таких витрат в розмірі 500,00 грн, не було необхідним у цій справі. 
Отже, суд встановив, що витрати в розмірі 500,00 грн за підготовку зазначеного вище адвокатського запит не були необхідними та не можуть бути віднесені для розподілу між сторонами. 
Відповідач не заперечив зазначений розмір витрат на правничу допомогу.
Отже, суд дійшов висновку, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн, які підлягають розподілу.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує положення частини другої статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Отже, оскільки суд вирішив стягнути з відповідача 63180,00 грн заборгованості за кредитним договором, що становить 72,33% від суми позову – 87345,00 грн, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 72,33% понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що складає 4701,45 грн (72,33% від 6500,00 грн). 
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідає вимогам ч. 2 ст. 141 ЦПК України та правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22. 
Керуючись статтями 137, 141, 247, 262-265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4701,45 грн.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (02090, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956);
Відповідач – ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Повне судове рішення складене 27.07.2026.

Суддя          Р.Я. Смалюх