Справа№ 953/10282/26 
н/п 1-кп/953/908/26 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"24" липня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря ОСОБА_2 , 
розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №12026226130000213 від 21.07.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, освіта повна середня (11 класів), не працює, не судима, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , к.т. НОМЕР_1 , 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

20 червня 2026 приблизно о 15:00 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала за адресою: АДРЕСА_1 де у неї на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт з бабусею ОСОБА_4 .
Неповнолітня ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень і свідомо бажаючи їх настання, в ході перепалки, повалила останню на диван та нанесла їй один удар мобільним телефоном, що знаходився в правій руці по правій скроневій ділянці обличчя. 
У результаті умисних протиправних дій з боку ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 , спричинені тілесні ушкодження: синець у правій навколоочній ділянці, що розповсюджується на праву виличну ділянку. За ступенем тяжкості синець викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2.«Б», п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995.
Враховуючи, що ступінь родинних відносин спорідненості між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також характер насильства відповідають критеріям, визначених у ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, пов`язаних із домашнім насильством.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, – умисне легке тілесне ушкодження. 
Прокурор звернулась із клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви обвинуваченої підписаної у присутності захисника ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченої – ОСОБА_6 , обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
З заяви потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні не заперечувала.
Як передбачено ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Відповідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю доведена та дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.
Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 має повну середню освіту (11 класів), не працює, не судима, на обліку у нарколога не перебуває.
При обранні виду та міри покарання, відповідно до ст. 65, 100 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, вік обвинуваченої, яка є неповнолітньою, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді громадських робіт з урахуванням ст. 100 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.
Таким чином вказаною правовою нормою застосування обмежувальних заходів у разі вчинення кримінального проступку не передбачене. 
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, 

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувався. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1