Справа № 589/3219/25 
Провадження № 2/589/779/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року | м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді Курбанової А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
ВСТАНОВИВ:
08.07.2025р. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №38440-06/2024 від 29.06.2024р. в розмірі 58500 грн, з яких: 20000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500 грн – сума заборгованості за процентами; 10000 грн – сума заборгованості по штрафним санкціям. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором.
Ухвалою суду від 18 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб.
Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою остання зареєстрована, поштові відправлення повернуті востаннє з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», яка проставлена 23.08.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення.
Станом на 28.07.2026 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.
Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.
За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.06.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 38440-06/2024 (далі – договір). Згідно з умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.4.1, 1.6 цього кредитного договору ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» зобов`язалося надати відповідачу на умовах строковості, зворотності і платності кредит на власні потреби в розмірі 20000 грн на платіжну картку № 5355-28хх-хххх-3318, строком на 120 днів. За користування кредитом відповідач зобов`язалася сплачувати фіксовані проценти в розмірі 1,50 % на день у строки, передбачені Додатком № 1, та повернути кредит у строк до 26.10.2024р. /а.с. 5-8/.
Даний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://avans.credit/ та підписання ним угоди електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Порядок укладення договору визначений розділом 2 договору.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W0344» підписала електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилася до моменту укладання.
Наведене у сукупності свідчить, що відповідач ознайомилась і погодилась з умовами вищевказаного договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договорів, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Досліджуючи обставини виконання стронами цього договору, суд зазначає наступне.
З п.1.6. договору про надання фінансового кредиту вбачається, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5355-28хх-хххх-3318 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
На виконання умов договору ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відповідачу було надано кредит у сумі 20000 грн., що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 3466_250423101038 від 23.04.2025 року, відповідно до якого перераховано на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 29.06.2024 року 17:20:06 суму 20000 грн /а.с. 11/, а також випискою по рахунку та звітом по транзакціях за період з 29.06.2024 по 04.07.2024, наданими АТ «ПУМБ» на запит суду /а.с. 44, 45/. З інформації АТ «ПУМБ» вих. № КНО-07.8.5/10417БТ від 08.08.2025 вбачається, що банківська платіжна картка НОМЕР_2 , що відповідає цій місці, була випущена саме на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 43/.
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Але всупереч наведеним умовам договорів та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цими договором не виконувала, у визначені цим договором строки кредитні кошти та проценти не сплатила. 
З наданого розрахунку заборгованості ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» встановлено, що відповідач на виконання умов цього договору здійснила часткову оплату по процентам на суму 6250 грн, заборгованість за договором складає 58500 грн, з яких: 20000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500 грн – сума заборгованості за процентами; 10000 грн – сума заборгованості по штрафним санкціям /а.с. 12-13/.
Слід зазначити, що 19.11.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 191124/2, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту №38440-06/2024 від 29.06.2024р. щодо відповідача /а.с. 15-17/.
Згідно з п. 1.1, 1.2 цього договору, на виконання його умов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» фінансування за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 545 від 22.11.2024 року /а.с. 19/ та 19.11.2024 року між Клієнтом і Фактором відбулося підписання Акту прийому-передачі реєстру боржників /а.с. 18/. Таким чином, як вбачається з Реєстру боржників до договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 року в частині зобов`язань відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передані вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №38440-06/2024 від 29.06.2024 року /а.с. 20/.
Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу недійсним.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Однак, всупереч умовам договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Доказів повернення відповідачем ОСОБА_1 позивачу отриманої у кредит грошової суми за договором про надання фінансового кредиту №38440-06/2024 від 29.06.2024 року у розмірі 20000 грн, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за вказаною сумою (тілом) кредиту за цим договором є обґрунтованою.
Також, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості, слід звернути увагу позивача на вірність визначення сум процентів за вказаним договором.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
За приписами ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. 
Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. 
22 листопада 2023 року прийнято Закон України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-IX), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, з 21.08.2024 - денна ставка не більше 1 %.
Як встановлено вище, що відповідач отримала кредитні кошти за вказаним договором про надання фінансового кредиту 29.06.2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 3498-IX.
Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом не мав виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування. 
Виходячи з викладеного, проценти за договором про надання фінансового кредиту № 38440-06/2024 від 29.06.2024 року підлягають розрахунку наступним чином: за період з 29.06.2024 року по 23.07.2024 року в розмірі 6250 грн. (в межах заявлених вимог, відповідно до умов п.1.4.2 договору), за період з 24.07.2024 по 20.08.2024 року в розмірі 8400 грн. (20000 x 1.5 x 28 : 100, в межах заявлених вимог), за період з 21.08.2024 по 26.10.2024 року в розмірі 13400 грн. (20000 x 1 x 67 : 100). Загальна сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача за цим договором становить 21800 грн (28050 грн – 6250 грн). 
З дослідженого розрахунку заборгованості вбачається нарахування штрафних санкцій за договором, але суд звертає увагу позивача на наступне.
З 24.02.2022р. на всій території України запроваджений воєнний стан, який діє до тепер.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що під час воєнного стану не сплачується неустойка (штраф, пеня) та інші платежі за прострочення сплати за кредитним договором (договором позики). В цій постанові касаційний суд розкрив питання про те, на які договори та які випадки поширюється цей пункт. Зокрема, такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит. За вказаною нормою в такому випадку позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлена до стягнення позивачем заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 10000 грн за договором про надання фінансового кредиту № 38440-06/2024 від 29.06.2024 року, нарахованими у період воєнного стану, є неправомірними і така підлягають списанню, а відтак вимоги про їх стягнення задоволенню не підлягають.
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідач в даній справі не скористалась своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження.
Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 у вказаних вище розмірах витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити частково у сумі 41800 грн 00 коп.
Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог на суму 2163 грн 51 коп. 
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -  
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ 35625014/ заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 38440-06/2024 від 29.06.2024 року в розмірі 41800 грн 00 коп. /сорок одна тисяча вісімсот грн 00 коп./, судовий збір в сумі 2163 грн 51 коп. /дві тисячі сто шістдесят три грн 51 коп./.
В іншій частині позову відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області        А.Р.Курбанова