КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/5992/2026
справа №757/41068/25-ц

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,
суддів Верланова С.М., Желепи О.В., 

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Новіковим Ярославом Анатолійовичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Литвинової І.В., дата складення повного рішення не зазначена,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
У серпні 2025 року ТОВ "Рада 4" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Вимоги позову мотивує тим, що позивач є житлово-експлуатаційною організацією, що обслуговує будинок АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Вказує, що позивач фактично надає відповідачу житлово-комунальні послуги, що не можуть бути відокремлені, тому відповідач, як власник нерухомого майна, зобов`язаний сплачувати за отримані послуги.
Зазначає, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, тому в період з 01 жовтня 2024 року по 31 липня 2025 року за ним утворилась заборгованість у загальному розмірі 21 042,70 гривень, з яких: 10 172,07 гривень - заборгованість за послуги з управління будинком (експлуатаційні витрати); 7 698,99 гривень - відшкодування електричної енергії; 662,97 гривень - вивезення твердих побутових відходів; 2 000,00 гривень послуги консьєржа; 508,67 гривень ? капітальний ремонт фасаду будинку.
З посиланням на положення частини 2 статті 625 ЦК України вказує, що із відповідача, крім основної заборгованості, підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 1 628,60 гривень та 3% річних у сумі 458,33 гривень.
Попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача у зв`язку із зверненням до суду становить 5 000,00 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить стягнути суму заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2024 року по 31 липня 2025 року в розмірі 21 042,70 грн - основного боргу, суму інфляційних нарахувань - 1 628, 60 грн, 3% річних - 458,33 грн. Стягнути судові витрати.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2025 року позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Рада 4" суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2024 року по 31 липня 2025 року у розмірі 21 042,70 грн ? основного боргу, суму інфляційних нарахувань - 1 628,60 грн, 3 % річних - 458,33 грн, суму судового збору у розмірі 3 028, 00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що позивач належними та допустимими доказами довів статус виконавця житлово-комунальних послуг будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, а також факт надання цих послуг у спірний період. Суд вказав, що відповідач не надав доказів, які б спростовували факт отримання послуг або свідчили про їх неналежну якість чи відсутність.
Суд врахував, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично ними користувався. При цьому відсутність укладеного договору сама по собі не звільняє споживача від обов`язку здійснювати оплату за фактично надані послуги. Крім того, як власник квартири відповідач відповідно до цивільного законодавства зобов`язаний утримувати належне йому майно та виконувати грошові зобов`язання належним чином.
Суд погодився із наданим позивачем розрахунком та стягнув заявлену заборгованість за період з 01 жовтня 2024 року по 31 липня 2025 року.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Новіковим Я.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вказує на порушення норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції не забезпечив відповідачу реальної можливості реалізувати процесуальні права, гарантовані статтею 12 ЦПК України, зокрема право бути почутим, подати пояснення, відзив, заяви та докази, а також реалізувати принципи змагальності й рівності сторін.
Зазначає, що 07 листопада 2025 року представник відповідача ознайомився із матеріалами справи.
Зазначив, що станом на 19 листопада 2025 року відповідач належним чином не отримав копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї матеріалів, тому встановлений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву не міг вважатися таким, що закінчився. Вказав, що 18 листопада 2025 року представником відповідача подано клопотання, у якому просив суд надати час для підготовки позиції відповідача у відзиві та перейти до розгляду справи у загальному позовному провадженні.
Незважаючи на це, суд розглянув справу по суті 19 листопада 2025 року, фактично позбавивши відповідача можливості подати письмову позицію та докази.
Крім того, 18 листопада 2025 року о 13:55 представник відповідача через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи, перехід до загального позовного провадження та необхідність належного засвідчення письмових доказів позивача. Суд належним чином не відреагував на це клопотання, хоча таке стосувалося забезпечення права на справедливий судовий розгляд та допустимості доказів. 
Вказує, що суд першої інстанції поклав в основу рішення копії документів, які не були належним чином засвідчені відповідно до вимог статті 95 ЦПК України, незважаючи на заперечення відповідача щодо їх достовірності.
Звертає увагу, що позивач не довів належним чином свої повноваження щодо експлуатації будинку та законність здійснення діяльності з управління ним, не підтвердив наявність необхідних адміністративних рішень щодо експлуатації будинку як технічно складного об`єкта та здійснення відповідної господарської діяльності.
Вказує на незаконне присвоєння позивачем повноважень та функцій керуючої компанії та виконавця послуг.
Звертає увагу, що позов подано від імені ТОВ «Рада 4», хоча всі платіжні документи, які отримує відповідач, оформлені від імені ТОВ «ІОЦ Рада». Нові квитанції за листопад 2025 року додатково підтверджують, що саме ТОВ «ІОЦ Рада» виставляє рахунки, а в одній із них вже включені суми, присуджені рішенням суду у цій справі. Це ставить під сумнів визначення належного кредитора та правові підстави пред`явлення позову саме ТОВ «Рада 4».
Позивач також не довів законності здійснення функцій управителя багатоквартирного будинку та виконавця комунальних послуг. Зокрема, ним застосовано власні тарифи на електроенергію (6,97 грн замість встановленого державою тарифу 4,32 грн за кВт/год) та на вивезення твердих побутових відходів (233,95 грн замість 177,65 грн), хоча правовий режим таких платежів вимагає існування належного виконавця комунальних послуг та відповідних договірних відносин. Отже, суд безпідставно визнав доведеними нарахування за «відшкодування електроенергії» у сумі 7 698,99 грн та за вивезення ТПВ у сумі 662,97 грн, не перевіривши правомірність застосованих тарифів, їх джерело та відповідність законодавству.
Посилається на небажання позивача укладати договір із відповідачем як співвласником квартири №63 на основі "Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком", що підтверджується відповіддю директора ТОВ "Рада 4" від 21 листопада 2025 року.
Зазначає, що суд безпідставно погодився із наявністю та обґрунтованістю підстав нарахування та стягнення заборгованості за послуги консьєржа у сумі 2 000 грн та одноразового платежу за капітальний ремонт фасаду у сумі 508,60 грн без перевірки їх правової підстави та відповідності наказу Міністерства регіонального розвитку № 190 і Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Вказує, що обґрунтованість будь-яких нарахувань потребує підтвердження рішенням співвласників або іншим належним юридичним фактом, методикою розрахунку, первинними документами щодо фактичних витрат та правильності їх розподілу між співвласниками. Суд цих обставин не встановив та не перевірив.
Оскільки основне зобов`язання не доведене, відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат на 3% річних.
Звертає увагу, що долучені до апеляційної скарги докази, отримані після ухвалення оскаржуваного рішення, проте мають істотне значення для встановлення правильних правовідносин сторін.
Долучені докази об`єктивно не могли бути подані раніше, мають істотне значення для встановлення належного кредитора, правової природи спірних нарахувань, порядку формування заборгованості та підтверджують неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам і неправильне застосування норм матеріального права.
Уважає, що суд помилково вирішив питання про стягнення судових витрат у розмірі 5 000,00 гривень, не навівши належного обґрунтування стягнутої суми та без перевірки реальності та необхідності таких витрат.
Мотивуючи наведеним, просить:
- приєднати та долучити до матеріалів справи долучені до апеляційної скарги докази;
- рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити;
- розподілити судові витрати.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
28 січня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ТОВ "Рада 4" на апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку для подання відзиву.
В обґрунтування відзиву вказує на необґрунтованість та безпідставність поданої апеляційної скарги.
Вказує на необґрунтованість доводів скаржника щодо відсутності у ТОВ "Рада 4" права вимоги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач є правонаступником ТОВ "РАДА" в частині договірних відносин щодо обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласниками будинку не приймалося рішення про зміну форми управління, створення ОСББ чи укладення договору з іншим управителем. За таких обставин відповідно до пункту 3-1 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ТОВ "Рада 4" продовжує бути виконавцем послуг та має право вимагати оплату за надані житлово-комунальні послуги.
Зазначає, що факт надання позивачем послуг підтверджується договорами з підрядними організаціями та актами виконаних робіт, разом з цим, доводи відповідача є взаємовиключними, оскільки він одночасно заперечує факт надання послуг і посилається на необхідність застосування тарифів на них.
Звертає увагу, що після набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" органи місцевого самоврядування втратили повноваження щодо встановлення тарифів на послугу з управління багатоквартирним будинком, а відповідні розпорядження КМДА втратили чинність, тому розмір плати визначається управителем, виходячи з фактичних витрат. 
Відсутність письмового договору між сторонами не звільняє власника квартири від обов`язку оплачувати фактично отримані житлово-комунальні послуги, а обов`язок власника нести витрати на утримання належного йому майна також виникає на підставі статей 319, 322, 360 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Щодо нарахувань за вивезення побутових відходів вказує, що ця послуга надається через підрядну організацію, що включає обслуговування контейнерних майданчиків, а розмір плати визначено розпорядження ТОВ "Рада 4" від 09 травня 2022 року №1/ТПВ.
Щодо стягнення заборгованості за послуги консьєржа вказує, що рішенням загальних зборів власників житлових та нежитлових приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_1 вирішено з 01 лютого 2024 року встановити оплату за послугу контрольно-пропускного режиму в сумі 200,00 гривень з квартири щомісячно.
Звертає увагу, що відповідач не скористався передбаченим статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядком фіксації неналежної якості послуг, не подав актів-претензій, не довів факту їх ненадання чи неналежного надання, а також не надав доказів їх оплати, що свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги.
Зазначає, що оскільки вимоги позивача задоволено, суд обґрунтовано стягнув судові витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Щодо не засвідчених доказів та порушення статті 95 ЦПК України вказує, що вимоги до засвідчення копій визначаються процесуальним законом, а не ДСТУ. Крім цього, стаття 95 ЦПК України не вимагає окремого засвідчення кожної копії документа за умови подання прошитого пакета документів із посвідчувальним написом.
Вказує, що клопотання скаржника про долучення до матеріалів справи нових доказів задоволенню не підлягає, оскільки докази, які відповідач просить долучити до матеріалів справи, отримані після ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції.
Посилання скаржника на виставлення рахунків ТОВ "ІОЦ "РАДА" не спростовує вимог позивача, оскільки вказане товариство діяло виключно як повірений ТОВ "Рада 4" на підставі договорів доручення та довіреностей. 
Вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції становить 5 000,00 гривень.
Щодо строків подання відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що ухвала про відкриття апеляційного провадження від 19 січня 2026 року зареєстрована в ЄРДР та оприлюднена 21 січня 2026 року.
У зв`язку з цим 26 січня 2026 року представником позивача подано заяву про вступ у справу та надання доступу до матеріалів електронної справи. Листом суду від 27 січня 2026 року № 757/41068/25-ц/15209/2026 представнику надано доступ до матеріалів справи, що забезпечило можливість ознайомитися з ухвалою про відкриття апеляційного провадження та апеляційною скаргою.
Отже, об`єктивна можливість подати відзив виникла лише 27 січня 2026 року.
Оскільки відзив подано протягом семи днів з моменту фактичного ознайомлення з матеріалами апеляційного провадження, просить поновити строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу.
Мотивуючи наведеним, просить поновити строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу. Відмовити у задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Стягнути судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн, пов`язану із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
5. Позиція учасників справи.
19 лютого 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь адвоката Новікова Я.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на відзив ТОВ "Рада 4".
Відповідно до чинного Цивільного процесуального кодексу України, під час апеляційного перегляду справи не передбачено подання окремої відповіді на відзив. Зокрема, розділ ЦПК, що регулює апеляційне провадження, містить процедуру подання апеляційних скарг, відзивів та додаткових документів, однак окремо не передбачає подання відповіді на відзив.
У зв`язку з цим, подана 19 лютого 2026 року адвокатом Новіковим Я.А. відповідь на відзив підлягає оцінці та враховується судом апеляційної інстанції як письмові пояснення учасника справи, що передбачено положеннями ЦПК України.
Зазначає, що поданий відзив на апеляційну скаргу підлягає відхиленню, оскільки не спростовує доводів апеляційної скарги, а містить довільне тлумачення законодавства, посилання на норми, що не підлягають застосуванню.
Вказує, що суд першої інстанції допустив істотні порушення процесуального права. В обґрунтування викладеного посилається на обставини зазначені в апеляційній скарзі, щодо розгляду 19 листопада 2025 року справи по суті.
Вказує, що надалі голова Печерського районного суду міста Києва фактично підтвердив, що подане клопотання передано судді лише після ухвалення рішення, що свідчить про порушення права відповідача на справедливий судовий розгляд.
Вказує на необґрунтованість пояснень представника позивача щодо поважності пропуску строку подання відзиву на апеляційну скаргу. Так, ухвала Київського апеляційного суду адресована ТОВ "Рада-4" як юридичній особі, а не адвокату Фоменку Д.А., тому строк мав обчислюватися з моменту надходження документів до електронного кабінету товариства, а не з часу їх отримання представником.
Безпідставними уважає посилання представника позивача на статтю 95 ЦПК України щодо належного засвідчення копій документів. Оскільки справа була розглянута без участі відповідача та до закінчення строку на подання відзиву, він був позбавлений можливості ознайомитися з оригіналами документів і перевірити їх достовірність, тому вимога про належне засвідчення кожного доказу мала істотне значення.
Вказує, що суд неправильно застосував норми матеріального права, пославшись на статтю 13 та статтю 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки зазначені норми регулюють діяльність універсальних виконавців комунальних послуг, а не приватних обслуговуючих підприємств, яким у цьому випадку є позивач.
Вказує на безпідставність посилань представника позивача про правонаступництво ТОВ "Рада-4" щодо ТОВ "Рада", оскільки сам по собі запис у статуті не підтверджує переходу прав та обов`язків. 
Вказує, що позивач не надав внутрішніх наказів директорів ТОВ "Рада" та ТОВ "Рада-4" про передачу та прийом на балансовий та господарський облік будівлі, обладнання та іншого спільного майна будинку 30 Б від однієї юридичної особи іншій згідно Інструкції Мінфіну України № 291.
Не відповідають дійсності твердження про нібито посилання відповідача на необхідність застосування тарифів КМДА. Скаржник навпаки доводив незаконність тарифів, самовільно встановлених ТОВ "Рада-4", та зазначав, що після виявлення численних порушень на загальних зборах співвласників 11 жовтня 2024 року співвласники припинили оплачувати незаконно нараховані платежі. Позивач необґрунтовано збільшував тарифи, застосовував завищені розцінки за електроенергію та вивезення побутових відходів, а також неправильно визначав розмір внесків на утримання спільного майна.
Вказує, що заявлена до стягнення заборгованість сформована шляхом неправильних та незаконних нарахувань, оскільки позивачем застосовував тариф на електроенергію, який перевищував встановлений Кабінетом Міністрів України, використовував завищений тариф на вивезення ТПВ всупереч розпорядженню КМДА №637 від 31 жовтня 2022 року.
Щодо відсутності доказів ненадання послуг вказує, що дійсно відповідачем не надано відповідних актів з підстав незадовільної роботи ТОВ "Рада 4". Разом з цим, до відзиву на позовну заяву додано фотокопію резолюції загальних зборів власників квартир будинку АДРЕСА_1 11 жовтня 2024 року, у якій перераховані основні претензії мешканців до приватної компанії.
Уважає, що зазначені позивачем складові боргу, окрім 14 184,97 гривень, що сплачена відповідачем 07 жовтня 2025 року, є необґрунтованими.
Зазначає, що квитанції на оплату надсилалися не від ТОВ "Рада-4", а від іншої юридичної особи - ТОВ "ІОЦ Рада", що за відсутності договору та згоди співвласників на передачу персональних даних третій особі порушує вимоги Закону України "Про захист персональних даних".
Вказує на безпідставність заперечення позивача проти прийняття нових доказів. Відповідно до статті 367 ЦПК України апеляційний суд має право приймати докази, які не могли бути подані до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від сторони. Звертає увагу, що долучені докази виникли після ухвалення рішення або стали доступними лише згодом, а їх неподання було зумовлене тим, що суд першої інстанції розглянув справу до завершення строку подання відзиву та без участі відповідача.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, вказує, що такі можуть бути задоволені лише у випадку залишення апеляційним судом рішення суду першої інстанції чинним.
Просить у поновленні строку на подання відзиву на апеляційну скаргу відмовити. Долучені до апеляційної скарги докази приєднати до матеріалів справи.
Заборонити позивачу надсилати квитанції на оплату послуг на квартиру 63 будинок 30Б з іншими реквізитами, ніж ТОВ "Рада-4" компаній, оскільки це порушує права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно статей 8-16 та пункту 1 статті 21 Закону України "Про захист персональних даних".
Апеляційну скаргу задовольнити.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення ТОВ "Рада 4" строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини 1 статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до частини 2 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2026 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 ,, поданою адвокатом Новіковим Я.А., на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2025 року. Визначено строк тривалістю 7 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження для подання відзиву на апеляційну скаргу.
З даних звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду від 23 січня 2026 року убачається, що копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги доставлена ТОВ "Рада 4" до електронного кабінету 22 січня 2026 року о 16 годині 10 хвилин.
Відзив на апеляційну скаргу подано засобами Електронного суду 28 січня 2026 року.
Аналіз наведених обставин свідчить про те, що позивачем не порушено строк, встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2026 року, на подання відзиву на апеляційну скаргу, оскільки такий подано на 6 день з дня доставки копії ухвали про відкриття апеляційного провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не убачає підстав для вирішення питання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, оскільки такий строк не порушений позивачем.
Щодо клопотання скаржника про приєднання до матеріалів справи доказів, долучених до апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.
На підтвердження доводів викладених в апеляційній скарзі, скаржником до апеляційної скарги долучено копії повідомлень ТОВ ІОЦ «Рада`про оплату від 01 грудня 2025 року, копію листа ТОВ "Рада 4" від 21 листопада 2025 року №04-0066 (а.с.161-163).
Крім цього, до письмових пояснень від 19 лютого 2026 року скаржником долучено копію резолюції загальних зборів мешканців будинку АДРЕСА_1 від 29 січня 2026 року та копію листа голови Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2025 року.
Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Згідно частини 8 статті 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З даних листа №04-0066 від 21 листопада 2025 року убачається, що в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебувала справі №757/42068/25-ц.
Зазначено, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду, клопотання адвоката Новікова Я.А. про відкладення розгляду справи, яке надійшло через підсистему «Електронний суд» 18 листопада 2025 року о 14:17:42, зареєстровано того дня о 16 год. 13 хв. по вхідній кореспонденції за вхідним номером 165511/25-Вх та передано на резолюцію до керівництва суду, оскільки в даному клопотанні не вказано головуючого суддю, якому було адресоване останнє. За резолюцією голови суду вказане клопотання передано судді Литвиновій І.В та отримано останньою 20 листопада 2025 року.
Колегія суддів враховує, що наведені скаржником докази стосуються обставин, на які він посилається як на підставу доводів апеляційної скарги, а окремі з них виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції або їх подання до суду першої інстанції було об`єктивно неможливим з причин, що не залежали від скаржника.
При цьому вирішення питання про прийняття зазначених доказів саме по собі не свідчить про надання їм наперед установленої доказової сили чи про визнання викладених у них відомостей такими, що підтверджують або спростовують доводи учасників справи. Оцінка належності, допустимості, достовірності кожного доказу, а також їх достатності та взаємного зв`язку буде здійснена судом під час ухвалення рішення за результатами апеляційного розгляду відповідно до вимог статті 89 ЦПК України.
З огляду на конкретні обставини цієї справи, а також з метою забезпечення принципів змагальності сторін, рівності учасників судового процесу перед законом і судом, повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання скаржника про прийняття доказів, доданих до апеляційної скарги та письмових пояснень.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
Відповідно до пункту 1.1 Статуту ТОВ "Рада 4", затвердженого протоколом загальних зборів №1 від 23 серпня 2002 року, ТОВ "Рада 4" створене шляхом виділення із товариства з обмеженою відповідальністю "Рада", і здійснює свою діяльність на підставі Установчого договору і цього Статуту, які є установчими документами. Товариство є правонаступником прав та обов`язків ТОВ "Рада" в частині договірних відносин по обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 3.1 Статуту ТОВ "Рада 4", затвердженого протоколом загальних зборів засновників ТОВ "Рада 4"№01/19 від 21 лютого 2019 року, товариство створюється з метою здійснення підприємницької діяльності шляхом задоволення потреб юридичних і фізичних осіб в його продукції, роботах (послугах, товарах) та реалізації на основі отриманого прибутку інтересів учасників та працівників товариства (а.с. 27-38).
З даних акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, затвердженого розпорядженням Печерської районної державної адміністрації №85 від 26 січня 2001 року, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію (а.с.39-41).
Відповідно до даних довідки від 15 серпня 2025 року №439712797 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що частки квартири №63 у будинку №30-Б на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 121).
26 жовтня 2007 року між орендним підприємством "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" (Виконавець) та ТОВ "Рада 4" (замовник) укладено договір №74/8-пр, відповідно до якого виконавець приймає на себе проведення робіт з технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення на об`єктах замовника, відповідно до узгоджених графіків, невід`ємних частин договору (а.с. 43).
На підтвердження факту виконання робіт за укладеним договором позивачем надано копії актів прийомки виконаних робіт за жовтень 2024 року - липень 2025 року (а.с.44-49).
03 січня 2011 року між ТОВ "Фірма "Володар - Роз"(перевізник) та ТОВ "Рада 4" (замовник) укладено договір №1/316-Ж11 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ), відповідно до якого замовник доручає, а перевізник зобов`язується надавати послуги по вивезенню та знешкодженню (захоронення) твердих побутових відходів, в подальшому за текстом ТПВ, накопичених у замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги в розмірі і на умовах визначених цим договором (а.с. 50-51).
На підтвердження факту надання послуг за укладеним договором позивачем надано копії актів надання послуг за період із жовтня 2024 року по липень 2025 року (а.с. 52-61).
01 червня 2017 року між ФОП ОСОБА_3 (виконавець) та ТОВ "Рада 4" (замовник) укладено договір про надання послуг №Р4/ДС, відповідно до якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги диспетчеризації на умовах та у порядку, передбачених у цьому Договорі, а замовник зобов`язується приймати та оплатити надані послуги (а.с. 62-63).
На підтвердження факту надання послуг за укладеним договором позивачем надано копії актів здачі-приймання виконаних робіт за період із вересня 2024 року по липень 2025 року (а.с. 64-69).
29 грудня 2018 року між ТОВ "Київські енергетичні послуги" (постачальник) та ТОВ "Рада 4" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с.70-75).
На підтвердження факту виконання послуг за укладеним договором позивачем надано копії актів приймання-передавання товарної продукції за період жовтень 2024 року - травень 2025 року (а.с.74-83).
01 січня 2024 року між КП "Профдезінфекція" (виконавець) та ТОВ "Рада 4" (замовник) укладено договір №02-6758, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується проводити захист від шкідників та комплекс протиепідемічних заходів на території та в будівлях замовника своїми силами та засобами в залежності від санітарно-технічного стану згідно з встановленими цінами, обсягами та видами робіт/послуг (а.с. 84-85).
На підтвердження факту виконання послуг за укладеним договором позивачем наданої копії актів здачі-приймання робіт/послуг за період із жовтня 2024 року по грудень 2024 року (а.с. 86-87).
01 січня 2025 року між КП "Профдезінфекція" (виконавець) та ТОВ "Рада 4" (замовник) укладено договір №02-6758, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується проводити захист від шкідників та комплекс протиепідемічних заходів на території та в будівлях замовника своїми силами та засобами в залежності від санітарно-технічного стану згідно з встановленими цінами, обсягами та видами робіт/послуг (а.с. 88-89).
На підтвердження факту виконання послуг за укладеним договором позивачем надано копії актів здачі-приймання робіт/послуг за період із січня 2025 року по липень 2025 року (а.с.90-93).
10 травня 2024 року між ТОВ "Майстерліфт" (виконавець) та ТОВ "Рада 4" укладено договір на виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів, відповідно до якого за цим договором виконавець зобов`язується виконувати роботи по технічному обслуговуванню 9-ти ліфтів, а замовник зобов`язується приймати роботи та оплачувати їх на умовах визначених цим договором (а.с. 94-95).
На підтвердження факту виконання робіт за вказаним договором позивачем надано копії актів надання послуг за період із жовтня 2024 року по липень 2025 року (а.с.97-104).
01 лютого 2023 року між ТОВ "Рада 4" (замовник) та ФОП ОСОБА_4 (виконавець) укладено договір про виконання робіт, відповідно до якого виконавець зобов`язується протягом строку дії цього договору за завданнями замовника виконувати роботи з технічного обслуговування та/або ремонту металопластикових, алюмінієвих та дерев`яних конструкцій чи їх складових частин, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати такі роботи, а також оплачувати вартість використаних виконавцем матеріалів та деталей на умовах, визначених цим договором (а.с. 105).
З даних акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №23/11 убачається, що виконавцем проведено укріплення металу по фасаду будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вартість послуги становить 9 800,00 гривень (а.с. 106).
01 грудня 2021 року ТОВ "Рада 4" видано розпорядження №6 "Про зміну розміру плати", яким у зв`язку із значним збільшенням мінімальної заробітної плати, вартості закупівель матеріалів, підняття тарифів спеціалізованих підприємств, що обслуговують будинки АДРЕСА_1 , з 01 січня 2022 року збільшено плату за утримання будинку та прибудинкової території до 9,04 грн/м2 (а.с. 107).
09 травня 2022 року ТОВ "Рада 4" видано розпорядження №1/ТПВ, відповідно до якого встановлено з 15 червня 2022 року розмір оплати за організацію надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, габаритних відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, утилізація, захоронення) та обслуговування майданчиків для збору ТПВ в наступних розмірах 223,92 грн за 1 м3 для населення; 274,65 грн за 1 м3 для інших споживачів (а.с. 108).
02 січня 2023 року ТОВ "Рада 4" прийнято розпорядження №1/ІНД "Про індексацію тарифів", яким відповідно до пункту 2.9. Договорів на надання житлово-комунальних послуг та у зв`язку із значним збільшенням цін на закупівельні матеріали, збільшення ФОП та зростанням вартості послуг проведено індексацію тарифів шляхом множення розміру плати за управління на середньорічний індекс інфляції. По будинку АДРЕСА_1 з 01 лютого 2023 року тариф складає 11,44 грн (а.с. 109).
Розпорядженням ТОВ "Рада 4" №3 від 31 травня 2023 року "Про зміну розміру плати" у зв`язку із підняттям тариф на електричну енергію для населення та електричну енергію, яка витрачається в багатоквартирних будинках та гуртожитках на технічні цілі з 01 червня 2023 року збільшено плату в межах кошторису по статтям електропостачання ліфтів, освітлення МЗК на 57% (а.с. 111).
З даних протоколу загальних зборів власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 за результатом проведених зборів за участі директора ТОВ "Рада 4", інженера ПТСБ Ситниченка О.В. та власників житлових та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 , убачається, що загальними зборами прийнято рішення встановити з 01 лютого 2024 року оплату консьєржа у розмірі 400,00 гривень за 1 зміну. Встановлено оплату за послугу консьєржа в сумі 200,00 гривень з однієї квартири (а.с. 113-115).
З даних додатку №1 до протоколу №1 від 25 січня 2024 року убачається, що за встановлення оплати консьєржу та розміру оплати проголосувало 51 співвласник. При цьому, вказаний додаток містить відомості, що встановлення оплати та відповідного тарифу підтримав і співвласник квартири №63 - ОСОБА_2 (а.с.113-115).
З даних розпорядження ТОВ "Рада 4" від 26 січня 2024 року убачається, що з 01 лютого 2024 року по будинку АДРЕСА_1 тариф складає 13,57 гривень (а.с. 116).
Розпорядженням ТОВ "Рада 4" №3 від 31 травня 2023 року "Про зміну розміру плати" у зв`язку із підняттям тарифу на електричну енергію для населення та електричну енергію, яка витрачається в багатоквартирних будинках та гуртожитках на технічні цілі з 01 червня 2023 року збільшено плату в межах кошторису по статтям електропостачання ліфтів, освітлення МЗК на 64%. Виведено з кошторисів комунальну послугу електропостачання і встановлено із 01 червня 2024 року такі розміри внесків: послуга з управління будинком - 9,31 гривень за 1 м2; послуга з електропостачання - 6,99 грн за 1м3 (а.с. 119).
Відповідно до даних розрахунку заборгованості станом на 13 серпня 2025 року убачається, що заборгованість ОСОБА_1 за період з жовтня 2024 року по липень 2025 року становить 21 042,70 гривень.
Крім цього, розрахунок містить відомості про нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України у розмірі 1 628,60 гривень та 458,33 гривень відповідно (а.с. 122-123).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
За правилами частини 4 статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).
Правовідносини сторін регулюються положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII (далі - Закон №2189-VІІІ), оскільки заборгованість виникла під час дії вказаного закону. 
Згідно частини 1 статті 2 Закону №2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону №2189-VІІІ житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:
забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 8 Закону №2189-VІІІ виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2189-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 10 Закону №2189-VІІІ унормовано встановлення цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги, а саме:
1. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
2. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
3. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:
1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;
2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.
Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території.
На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність.
У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати.
4. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність.
5. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону №2189-VІІІ встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належить до повноважень органів місцевого самоврядування.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Законом унормовано, що до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, вартість якої визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами, встановлення цін/тарифів на які відповідно до закону належить до повноважень органів місцевого самоврядування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно якого, зокрема, визначено:
1. Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).
2. Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.
Тариф на послуги враховує вартість отриманих послуг з централізованого постачання холодної води (з урахуванням втрат та витрат води у внутрішньобудинкових системах), водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в обсягах, визначених за приладами обліку або відповідно до Методики розроблення технологічних нормативів використання питної води житлово-експлуатаційними підприємствами та організаціями, затвердженої в установленому порядку.
Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.
З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг).
Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.
Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.
3. Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).
4. Тариф на послуги для гуртожитків, що призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із такого.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права відповідача на подання відзиву, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статей 12, 13, 43 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності, при цьому кожний учасник справи має рівні процесуальні права щодо надання доказів, заявлення клопотань і заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Розгляд справи призначено на 19 листопада 2025 року. Роз`яснено право відповідача протягом п`яти днів подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у разі неподання у встановлений судом строк, відповідач має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведене, що пропустив строк з поважних причин (а.с. 129-130).
28 жовтня 2025 року адвокатом Новіковим Я.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про внесення до учасників справи РНОКПП адвоката Новікова Я.А. для забезпечення доступу в підсистемі "Електронний суд" (а.с. 133).
Матеріали справи містять розписку адвоката Новікова Я.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , від 07 листопада 2025 року, відповідно до якої адвокат ознайомився із матеріалами справи.
Із матеріалів справи убачається, що представник відповідача - адвокат Новіков Я.А. був повідомлений про відкриття провадження у справі та реалізував передбачені законом процесуальні права, зокрема ознайомився із матеріалами справи.
Апеляційний суд зазначає, що з дня фактичного ознайомлення із матеріалами справи (07 листопада 2025 року) та протягом п`ятиденного строку, визначеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Матеріали справи містять клопотання адвоката Новікова Я.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , від 18 листопада 2025 року, у якому адвокат просив здійснити перехід до загального позовного провадження у справі, відкласти розгляд справи, призначити розгляд справи не раніше надання відзиву відповідачем та зобов`язати позивача завірити відповідно до статті 95 ЦПК України копії кожного документу, доданого до позовної заяви.
Отже, відповідне клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження подано 18 листопада 2025 року, тобто після спливу встановленого судом строку для подання заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому відповідачем не наведено жодних об`єктивних та належно підтверджених обставин, які б свідчили про неможливість своєчасної реалізації процесуальних прав або про поважність причин пропуску відповідного строку.
Колегія суддів звертає увагу, що сам по собі факт подання клопотання про перехід до загального позовного провадження, відкладення розгляду справи та надання часу для підготовки відзиву не свідчить про порушення судом першої інстанції процесуальних прав відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджується, що представник відповідача був належним чином повідомлений про відкриття провадження, мав доступ до матеріалів справи, ознайомився з ними та був обізнаний із встановленими судом процесуальними строками.
За установлених обставин, колегія суддів уважає, що відповідач не був позбавлений можливості подати відзив, заявити клопотання чи скористатися іншими процесуальними правами у строки, визначені ЦПК України та ухвалою суду про відкриття провадження. Нереалізація таких прав у встановлений строк є наслідком процесуальної поведінки сторони та не може розцінюватися як порушення судом принципів змагальності, диспозитивності чи рівності сторін.
Окрім того, слід зазначити, що відповідно до частини 4 статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Разом з цим, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем одночасно із заявою про поновлення процесуального строку подано відзив на позов або вчинено іншу процесуальну дію, щодо якої цей строк було пропущено, як того прямо вимагає частина 4 статті 127 ЦПК України. Також відповідачем не наведено та не підтверджено належними і допустимими доказами поважних причин пропуску встановленого судом процесуального строку для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної в частині порушення права відповідача на подання відзиву як безпідставні.
Щодо тверджень апеляційної скарги в частині ухвалення рішення на підставі доказів, що не були належним чином засвідчені відповідно до вимог статті 95 ЦПК України, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Згідно частини 4 статті 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
01 вересня 2021 року набув чинності новий стандарт на заміну ДСТУ 4163-2003, який регулює порядок оформлення організаційно-розпорядчих документів - Національний стандарт України Державна уніфікована система документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163:2020, затверджений наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 року № 144.
Згідно пункту 5.26. Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163:2020, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту "Підпис" на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.
Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії.
У разі подання учасником справи до суду пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 761/5894/17, від 14 грудня 2018 року у справі № 914/809/18, від 01 жовтня 2020 року у справі № 910/8794/17, від 14 вересня 2021 року у справі № 916/2024/20.
Із матеріалів справи убачається, що позовну заяву з додатками до неї подано адвокатом Фоменком Д.А. Позовну заяву із доданими до неї матеріалами (додатками) адвокатом подано у прошитому вигляді, скріпленому підписом адвоката Фоменка Д.А., із написом "Згідно з оригіналом прошито, пронумеровано та скріплено підписом" (а.с. 123 зворот).
Отже матеріали справи свідчать, що письмові докази були подані позивачем у встановленому процесуальним законом порядку, а відповідач не навів жодних конкретних обставин, які б свідчили про їх невідповідність оригіналам чи фальсифікацію.
Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність повноважень ТОВ "Рада 4", як управителя будинку та неналежність позивача, колегія суддів зазначає таке.
Судом першої інстанції установлено, що позивач фактично здійснює обслуговування будинку, в якому розташована квартира відповідача, а факт надання житлово-комунальних послуг підтверджений письмовими доказами, наданими до матеріалів справи, зокрема укладеними позивачем договорами та актами виконаних робіт та наданих послуг.
Твердження скаржника про те, що платіжні документи формувалися ТОВ «ІОЦ Рада», не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.
Крім цього, доказів того, що будь-яка інша організація здійснює управління будинком, у якому знаходиться квартира відповідача, матеріали справи не містять, відтак доводи скаржника в цій частині відхиляються.
Також матеріали справи не містять відомостей про наявність рішення співвласників припинення здійснення позивачем відповідних управлінських функцій.
Щодо доводів скаржника про незаконність тарифів, колегія суддів вказує, що такі не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.
Після введення з 10 червня 2018 року в дію положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (управління багатоквартирним будинком) не підлягає державному регулюванню та визначається виконавцями цих послуг за домовленістю із споживачами, тобто органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями щодо встановлення ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком.
Із матеріалів справи установлено, що розмір тарифів встановлено розпорядженнями ТОВ "Рада 4". До наявних у справі розпоряджень долучено їх складові та порядок формування. Крім цього, наявні у справі розпорядження позивача є діючими, не оскарженими та не скасованими, що спростовує твердження відповідача про їх незаконність.
Доказів неправильності здійснених розрахунків, їх арифметичної помилковості або невідповідності фактичним витратам відповідачем не надано.
Посилання скаржника на державний тариф на електричну енергію не спростовують правомірності здійснених нарахувань, оскільки предметом спору є не плата за універсальну послугу з постачання електричної енергії, а відшкодування витрат, понесених під час забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, що підлягало оцінці судом, виходячи із наданих сторонами доказів.
Необґрунтованими є доводи скаржника про безпідставність нарахування позивачем заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів та оплати послуг консьєржа.
Так, матеріали справи містять докази надання послуг з вивезення сміття та утилізацію твердих побутових відходів, що підтверджується відповідним договором та актами наданих послуг.
Належних доказів того, що вказана послуга не надавалась або ж надавалась неналежної якості матеріали справи не містять.
Щодо включення витрат на консьєржа, колегія суддів зазначає про таке.
Із наданого позивачем протоколу загальних зборів співвласників будинку убачається, що співвласниками прийнято рішення про запровадження послуги контрольно-пропускного режиму (консьєржа) та визначено розмір оплати ? 200,00 грн щомісячно з кожної квартири.
При цьому у відомості про результати голосування, що є додатком до зазначеного протоколу, містяться дані про голосування співвласника квартири №63 , тобто квартири відповідача.
Отже, відповідач фактично брав участь у прийнятті рішення щодо встановлення відповідної оплати, а в подальшому, заперечуючи правомірність таких нарахувань та стверджуючи про їх безпідставність, займає суперечливу позицію.
Така поведінка не відповідає принципу добросовісності учасників цивільних правовідносин та доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), відповідно до якої особа не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, якщо інша сторона обґрунтовано покладалася на неї.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про безпідставність нарахування плати за послуги консьєржа є необґрунтованими та відхиляються колегією суддів.
Щодо відсутності між сторонами укладеного договору колегія суддів вказує, що його відсутність сама по собі не звільняє власника квартири від обов`язку оплачувати фактично отримані житлово-комунальні послуги, якщо факт їх надання підтверджений належними доказами.
Додаткові докази, долучені скаржником, цих висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. 
Щодо визначеної у відповіді на відзив на апеляційну скаргу вимоги про заборону позивачу надсилати квитанції на оплату послуг на квартиру АДРЕСА_2 з іншими реквізитами, ніж ТОВ "Рада-4" компаній, апеляційний суд зазначає, що згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Щодо доводів про необґрунтованість стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із статтею 134 ЦПК України:
1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з постановою Верховний Суд від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №18/08/23/Р4 від 18 серпня 2023 року, укладений між ТОВ "Рада 4" та адвокатом Фоменком Д.А., копію додаткової угоди №8 до договору, копію акту про надання правничої допомоги №18/08/23/Р4 від 18 серпня 2025 року.
Так, згідно пункту 1.1. договору про надання правничої допомоги від 18 серпня 2023 року адвокат зобов`язався надавати клієнту правничу/правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар за надання правничої/правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (а.с. 12-14).
01 серпня 2025 року між ТОВ "Рада 4" та адвокатом Фоменком Д.А. укладено додаткову угоду №8 до договору, відповідно до якої сторони погодили, що гонорар адвоката за послуги з професійної правничої допомоги, а саме: представництво, захист прав та інтересів клієнта в Печерському районному суді міста Києва в цивільній справі за позовом ТОВ "Рада 4" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також інші види правничої допомоги, пов`язані із справою, включаючи збір доказів; підготовку позовної заяви, відповіді на відзив, заперечень, клопотань, заяв, письмових пояснень; участі в судових засіданнях тощо, становить фіксовану суму 5 000,00 гривень (а.с. 15).
Згідно даних акту №8 до договору, підписаного ТОВ "Рада 4" та адвокатом Фоменко Д.А., адвокат надав, а клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги, а саме: послуги з представництва, захисту прав та інтересів клієнта в Печерському районному суді міста Києва в цивільній справі за позовом ТОВ "Рада 4" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Пунктом 2 вказаного акту визначено, що гонорар адвоката становить фіксовану суму 5 000,00 гривень, що має бути сплачена клієнтом протягом 60 днів після набрання рішенням законної сили (а.с. 16).
Отже, позивачем надано належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, тому суд першої інстанції дослідив подані позивачем докази, перевірив їх співмірність складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт та дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для їх стягнення. Будь-яких доказів неспівмірності зазначених витрат відповідачем не подано.
Обґрунтованих доводів в частині витрат на професійну правничу допомогу апеляційна скарга не містить.
За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та не знаходить підстав для його скасування.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Установлено, що у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції становить 5 000,00 гривень.
На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції позивачем надано додаткову угоду №12 від 26 січня 2026 року до договору про надання правничої допомоги №18/08/23/Р4 від 18 серпня 2023 року, відповідно до якої сторони погодили, що гонорар адвоката за послуги з професійної правничої допомоги, а саме: представництво, захист прав та інтересів клієнта в Київському апеляційному суді в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 а також інші види правничої допомоги, пов`язані із справою, включаючи ознайомлення з матеріалами справи; підготовку відзиву на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань, заяв, письмових пояснень; участю в судових засіданнях (за необхідністю) тощо, становить фіксовану суму 5 000,00 гривень та не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом.
28 січня 2026 року ТОВ "Рада 4" та адвокатом Фоменко Д.А. підписано акт №12 приймання-передачі наданих послуг.
Скаржник не скористався своїм процесуальним правом, встановленим частиною 5 статті 137 ЦПК України, протягом розгляду справи не подав відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача із обґрунтуванням їх неспівмірності, лише вказавши у відповіді на відзив, що такі можуть бути задоволені лише у випадку залишення апеляційним судом рішення суду першої інстанції чинним.
З огляду на наведене, ураховуючи висновок апеляційного суду про залишення без змін рішення суду першої інстанції, колегія суддів уважає за доцільне стягнути із скаржника на користь позивача заявлені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000,00 гривень.
Підстав для самостійного зменшення розміру витрат колегія суддів не убачає.
Ураховуючи те, що апеляційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для стягнення на користь скаржника сплачений ним судовий збір.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Новіковим Ярославом Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2025 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 4" на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, 5 000,00 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

О.В. Желепа