Справа № 713/1152/26 
Провадження №2/713/764/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

03.07.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд, в складі головуючого судді Осокіна А.Л., за участю секретаря Холіван В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом  ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач звернувся в суд до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на таке.
Між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем 19.04.2025 було укладено договір позики №2246285, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн., строком на 360 днів а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки.
26.11.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг партнерс»було укладено договір факторингу №26-11/25, згідно якого до ТОВ «Факторинг партнерс»перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим договором.
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вказаному кредитному договору у відповідача перед позивачем виник борг станом на 26.11.2025 в сумі 27108.81 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5001.99 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10154.06 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 6952,76 грн. 
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 5000 грн.
Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача борг за вказаним кредитним договором в сумі 27108,81 грн., сплачений при зверненні до суду судовий збір та витрати на правову допомогу у сумі 13000 грн. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою від 14.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов чи заяву про розгляд справи в судовому засіданні не надав.
У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем 19.04.2025 було укладено договір позики №84528, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надав відповідачу кредит в сумі 13334грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Вказане підтверджується копією договору від 19.04.2025.
26.11.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг партнерс»було укладено договір факторингу №26-11/25, згідно якого до ТОВ «Факторинг партнерс»перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим договором. Вказане підтверджується копією договору від 26.11.2025.

Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 17.06.2026 на ім`я ОСОБА_1 було емітовано банківську карту № НОМЕР_1 та 19.04.2025 було зараховано кошти у сумі 10 000 грн.
Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 26.11.2025 в сумі 27108.81 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5001.99 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10154.06 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 6952,76 грн. 
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 5000 грн.
Вказане підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором.
У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору.
У статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18 викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлений строк не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків, нарахованих виключно в межах строку кредитування, визначеного цим договором.
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 22108,81грн., з яких:
-тіло кредиту -5001,99грн.
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10154.06 грн. 
- заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 6952,76 грн. 

Щодо вимог про стягнення пені, штрафи суд зазначає таке.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Позивачем нараховано неустойку у розмірі 5000 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 5000 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2171,34 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, та ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280- 282, ЦПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Позов ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» заборгованість в сумі 22108,81 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2171,34 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» витрати на правничу допомогу в розмірі 10602,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Чернівецького апеляційного суду.
Позивач: ТОВ «Факторинг партнерс», код ЄДРПОУ 42640371 вул. Гедройця Єжи,6, оф. 521 м. Київ,03150.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Андрій ОСОКІН