КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6843/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Притули К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду звернення, поданого ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати Харківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону розглянути звернення позивачки у встановленому законом порядку. 
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що неодноразово зверталася до органів прокуратури зі скаргами про порушення прав її сина. На думку позивачки, відповідь відповідача мала формальний характер, не містила конкретних заходів реагування та не забезпечила реального відновлення порушених прав. При цьому з позовної заяви вбачається, що позивачка просить визнати протиправною саме бездіяльність щодо розгляду звернення та зобов`язати відповідача повторно його розглянути.
Ухвалою судді від 08.10.2025, позовну заяву залишено без руху. 
Ухвалою судді від 20.10.2025, відкрито провадження у даній справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
Відповідач, правом на подання відзиву на позов не скористався.
Судом встановлено, що Харківською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій окремих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та інших питань.
За результатами розгляду звернення відповідачем надано лист від 10.09.2025 № 53-8167ВИХ-25, у якому повідомлено, що у зверненні не викладено об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим на цей час відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також у листі зазначено, що з метою уточнення причин та умов, викладених у зверненні, встановлення ступеня можливої вини окремих військовослужбовців або посадових осіб відповідач просив Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України призначити службове розслідування за фактами, викладеними у зверненні, та повідомити автора і прокуратуру про результати розгляду у встановлений законом строк.
Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок практичної реалізації громадянами права на звернення визначено Законом України «Про звернення громадян».
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Згідно ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що органи державної влади та їх посадові особи, у тому числі органи прокуратури, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати звернення, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства.
Разом з тим право особи на звернення не означає обов`язку суб`єкта владних повноважень прийняти саме те рішення, на яке розраховує заявник. Належність розгляду звернення оцінюється не за ступенем задоволення очікувань заявника, а за тим, чи було звернення прийняте, розглянуте, чи надано відповідь у межах компетенції відповідного органу та чи повідомлено заявника про результати такого розгляду.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.11.2019 у справі № 822/2852/17, відповідно до якої норми Закону України «Про звернення громадян» не поширюються на заяви і скарги, порядок розгляду яких встановлено спеціальними законами. Верховний Суд зазначив, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування розглядаються у порядку, визначеному статтями 303– 309 КПК України, слідчим суддею, а керівництво органів прокуратури не наділене законом правом розглядати такі скарги поза межами кримінального процесуального закону. 
Вказаний правовий висновок має значення для цієї справи, оскільки зі змісту відповіді від 10.09.2025 № 53-8167ВИХ-25 вбачається, що звернення позивачки стосувалося, зокрема, можливих неправомірних дій військовослужбовців та питання наявності підстав для кримінально-правового реагування. Такі питання, у разі незгоди особи з невнесенням відомостей до ЄРДР або з оцінкою прокурора щодо відсутності достатніх даних про кримінальне правопорушення, підлягають вирішенню не шляхом зобов`язання прокуратури повторно розглядати звернення в адміністративному порядку, а за спеціальною процедурою, визначеною КПК України.
Суд зазначає, що відповідач не залишив звернення позивачки без реагування. Навпаки, відповідач: розглянув звернення; надав письмову відповідь; повідомив заявницю про відсутність, на думку відповідача, підстав для внесення відомостей до ЄРДР; звернувся до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо призначення службового розслідування; просив повідомити автора звернення та прокуратуру про результати такого розгляду. 
Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач учинив дії, спрямовані на розгляд звернення позивачки, та надав відповідь у письмовій формі.
Водночас позовна заява не містить належної конкретизації того, у чому саме полягала протиправна бездіяльність відповідача.
Позивачка обмежилася загальними твердженнями про формальний характер відповіді, відсутність конкретних заходів реагування та неналежне відновлення порушених прав. Однак у позові не зазначено: які саме питання, поставлені у зверненні, залишилися без відповіді; які конкретні факти, викладені у зверненні, не були перевірені відповідачем; які саме норми Закону України «Про звернення громадян» порушені відповідачем; у чому саме полягає неповнота відповіді від 10.09.2025 № 53-8167ВИХ-25; які конкретні дії відповідач був зобов`язаний вчинити у межах Закону України «Про звернення громадян», але не вчинив; яким чином надана відповідь порушила права чи законні інтереси позивачки саме у публічно-правових відносинах. 
Суд наголошує, що саме лише незадоволення особи змістом отриманої відповіді або незгода з висновками органу прокуратури не є достатньою підставою для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка не довела факту саме бездіяльності відповідача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що звернення було розглянуте, відповідь була надана, а додатково ініційовано службове розслідування компетентним військовим органом.
Суд також враховує, що позивачка фактично ставить під сумнів висновок відповідача щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Проте перевірка таких доводів не належить до предмета розгляду адміністративного суду у справі про розгляд звернення громадянина. У разі незгоди з невнесенням відомостей до ЄРДР особа не позбавлена права скористатися спеціальним способом захисту, передбаченим КПК України.
Таким чином, відповідачем було здійснено розгляд звернення позивачки у межах компетенції, надано письмову відповідь та вжито заходів щодо направлення матеріалів для службового реагування. Натомість позивачкою не наведено конкретних і переконливих обставин, які б свідчили про неповноту, не всебічність або формальність такої відповіді в розумінні Закону України «Про звернення громадян».
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (61045, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 228ж ЄДРПОУ 39969443) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА