Справа № 354/1010/26 
Провадження № 2-о/354/37/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2026 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ковалюк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.,
представника заявниці – адвоката Попадюк Р.І.,
розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -
в с т а н о в и в :
Стислий виклад обставин справи
22.07.2026 адвокат Попадюк Р.І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою,в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказані вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім місцем проживання якого було: АДРЕСА_1 , відтак вона є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України.
Рідний брат заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
07.05.2025 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бондар Н.М. заведено спадкову справу № 20/2025 щодо майна ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,1300 га, що знаходиться на АДРЕСА_1 , надану для ведення особистого селянського господарства.
Постановою приватного нотаріуса Бондар Н.М. від 26.05.2025 заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії — видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також факт прийняття спадщини. Зазначеною постановою їй роз?яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення відповідних фактів.
В заяві зазначено, що фактично на момент смерті ОСОБА_2 та після його смерті заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , вела з ним спільне господарство, несла витрати на утримання житла, доглядала за майном, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину у розумінні ст. 1268 ЦК України.
На підтвердження факту реєстрації ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 у заявниці збереглася копія паспорта громадянина України на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому відповідним штампом підтверджено його реєстрацію за вказаною адресою. Оригінал паспорта в заявниці відсутній, оскільки був вилучений органом державної реєстрації актів цивільного стану при реєстрації смерті ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про смерть.
Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту прийняття спадщини має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та подальшої реєстрації права власності на успадковане майно, а в іншому порядку, крім судового, встановити ці факти неможливо.
У зв`язку з наведеним просить заяву задовольнити.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 23.07.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження та витребувано від приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бондар Надії Миколаївни належно засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 20/2025 щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
04.08.2026 приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бондар Н.М. на виконання вказаної ухвали суду надала належним чином звірену копію спадкової справи № 20/2025, відкриту після смерті ОСОБА_2 .
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Попадюк Р.І. заяву підтримала з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.
Представник Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилася, 19.08.2026 подала до суду заяву про розгляд справи без участі. При прийнятті рішення поклалася на розсуд суду.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають з заявницею по сусідству, а саме: живуть в будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а заявниця від народження жила в будинку АДРЕСА_1 . Підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 з батьком, сином та рідним братом протягом багатьох років (за винятком кількох років, коли вона вийшла заміж і проживала в Криму), в тому числі проживала за даною адресою й на момент смерті батька в 2019 році. Також підтвердили факт ведення спільного господарства разом ОСОБА_1 з батьком та своїм братом ОСОБА_7 , оскільки вони мали корову, то обробляли земельні ділянки, косили сіно, мали спільний бюджет та побут, ОСОБА_1 організовувала та оплачувала похорони батька, до цього часу оплачує комунальні послуги, після смерті батька та брата вона фактично вступила в управління спадковим майном.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Заслухавши представника заявниці, дослідивши та перевіривши письмові докази у справі, допитавши свідків, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 виданого 11.01.1996 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 28.04.2004, актовий запис № 52 (а.с. 9-13).
Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження ОСОБА_8 її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . 
Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.11.1994 шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 було розірвано та залишено присвоєне прізвище « ОСОБА_11 », про що зроблено актовий запис № 31 (а.с. 34).
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати заявниці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00051063643 від 07.05.2025, про що складено актовий запис № 19 (а.с. 35-36).
Батько заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23.08.2019, актовий запис № 70, видане Яремчанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81080697 від 07.05.2025 та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00051062547 від 07.05.2025, про що складено актовий запис № 70 (а.с. 7, 43, 46-47).
У заявниці був рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00051062849 від 07.05.2025 (а.с. 44).
ІНФОРМАЦІЯ_5 брат ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 14.02.2025, виданого Яремчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 8).
Факт спільного проживання та ведення спільного господарства, й те, що ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_2 мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, піклувались один про одного, займалися господарством, облаштуванням домашнього побуту, разом обробляли присадибну ділянку тощо, а після смерті батька, заявниця займалася його похованням, підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 й іншими матеріалами справи.
З метою належного оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 заявниця 27.05.2025 звернулася до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бондар Н.М. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на належну їй частку у спадщині земельної ділянки загальною площею 0,1300 га, що знаходиться на території АДРЕСА_1 , надана для ведення ОСГ (а.с. 27).
Згідно з постановою вих. № 67/02-31 від 26.05.2025 приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бондар Н.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку у спадщині земельної ділянки загальною площею 0,1300 га, що знаходиться на території АДРЕСА_1 , надана для ведення ОСГ (а.с. 54).
Як встановлено судом з копії спадкової справи та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74036834 від 07.05.2025, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена 07 травня 2025 року за № 20/2025 (а.с. 27-54).
На час розгляду цієї заяви, інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 , які б звернулися до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не містить.
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні поданих документів та пояснень учасників та свідків, факт спільного проживання ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті ? підтвердилися.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У положеннях ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У частині 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно зі законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Відповідно дост.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В статті 1216 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом, строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Заявниця не може іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити факт, який має юридичне значення для оформлення її спадкових справ та захисту її законних інтересів.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства дозволяє суду дійти висновку, що заявницею надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту, який просить встановити заявниця.
Висновки суду
У своїй постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей».
Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Оскільки виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, заявниця вірно звернулася в суд із заявою про встановлення цих фактів, розгляд яких здійснюється за правилами окремого провадження.
З огляду на вказане, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявницею надано достатньо доказів для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
З урахуванням принципу «балансу вірогідностей», що підтверджують правдивість обставин, на які посилалася заявниця в обґрунтування своїх вимог, доказів, що знаходяться у матеріалах справи та обставин, встановлених під час розгляду цієї цивільної справи, суд вважає, що заява останньої підлягає задоволенню.
Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини судом не встановлено.
Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
З огляду на наведені письмові докази та беручи до уваги відсутність інших спадкоємців у спадкодавця, та виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву.
При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. 4, 76, 81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, 
у х в а л и в :
1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 .
2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи:
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Заінтересована особа: Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 33309833, місцезнаходження: вул. Свободи, буд. № 266, м. Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області, 78501.
Головуюча суддя: | | Оксана КОВАЛЮК