Дата документу 02.09.2026
Справа № 334/8707/26
Провадження № 2-о/334/335/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 вересня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИЛА:
02.09.2026 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Греков Д.В. в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В заяві посилалися на те, що в липні 2026 року ОСОБА_1 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополі, яке є тимчасово окупованим, померла його двоюрідна бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Запоріжжя. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24.03.2023 року установою, яка підконтрольна окупаційній владі, а саме Сімферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №170239910003103010006.
Вказана місцевість є тимчасово окупованою територією України російськими загарбниками, внаслідок чого не працюють органи державної реєстрації актів цивільного стану, а тому неможливо отримати українське свідоцтво про смерть. Зважаючи на те, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, заявник вимушений звернутися до суду з відповідною заявою.
Померла ОСОБА_2 приходилася заявнику двоюрідною бабусею. Всі документи на підтвердження родинних зв`язків залишилися на тимчасово окупованій території, доступу до яких заявник немає. Однак, заявник є також заінтересованою особою і встановлення факту смерті особи прямо впливає на його права та законні інтереси, оскільки за час життя 28.04.2018 року бабуся склала на заявника заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П., відповідно якого остання заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть та для реалізації заявником своїх спадкових та майнових прав.
Прохали встановити юридичний факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Запоріжжя, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області Україна; допустити негайне виконання рішення.
02.09.2026 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 02.09.2026 року о 14:00.
02.09.2026 року заявник та його представник: адвокат Греков Д.В. в судове засідання не з`явилися.
02.09.2026 року представник заінтересованої особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився.
Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.
Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.
Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Згідно роз`яснень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (лист від 22.04.2021 року № 985/0/208-21) заявникам не потрібно надавати до суду разом із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території копію письмової відмови органів державної реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації факту смерті.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Генічеськ Херсонської області народився заявник ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 від 26.12.2008 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Запоріжжя народилася ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 20.02.1999 року.
28.04.2018 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П., яким заповіла належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таким чином, заявник ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 є заінтересованою особою, оскільки є спадкоємцем за заповітом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області Україна померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Запоріжжя, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 24.03.2023 року «Сімферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим», актовий запис №170239910003103010006.
Відповідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 року № 376 – м. Мелітополь Запорізької області входить до Переліку територій тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Відтак, органи державної влади не здійснюють свої повноваження на цих територіях.
Однак, згідно ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і визначає датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 та місцем смерті м. Мелітополь Запорізької області Україна.
Приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Відповідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Відповідно ч.5 ст.317 ЦПК України копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.
Згідно ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, що надасть йому можливість отримати свідоцтво про її смерть у відповідному органі державної реєстрації актів цивільного стану та реалізувати свої спадкові та майнові права.

Керуючись ст.ст. 19, 76-83, 247, 264-265, 268, 293, 315-317, 319, 354 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт, що громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Запоріжжя, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Мелітополь Запорізької області Україна.
Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя:         С.М. Телегуз