Справа № 752/1361/25 Головуючий в суді І інстанції - Гаврищук А.В.
Провадження № 33/824/107/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Крояна К.С. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.12.2024 о 22 годині 30 хвилин, в м. Києві по вул. Саперно-Слобідська, 104, керував транспортним засобом марки «Toyota» д/н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5  Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У апеляційній скарзі захисник вважає, що ОСОБА_1 несправедливо притягнуто до адміністративної відповідальності. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 без будь - яких ознак нестандартної поведінки виконував вимоги працівника поліції щодо надання документів та фізичних вправ. При цьому, ОСОБА_1 відразу надав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та приблизно пів години очікував працівників поліції на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Звернув увагу на те, що іншим працівником поліції було здійснено обшук в автомобілі ОСОБА_1 на предмет наявності наркотичних засобів, однак їх не було виявлено. Також вказав про те, що подальша відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я була мотивована пізнім часом (22:42), що в умовах комендантської години, у зв`язку з воєнним станом в країні є адекватною і обґрунтованою, про що він наголосив на відео, а також в пункті 14 Протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, зранку наступного дня ОСОБА_1 провів в медичній лабораторії Діла дослідження на визначення наркотиків в сечі, за результатом якого не було виявлено в сечі наркотичних засобів. Доказ на підтвердження відсутності в організмі ОСОБА_1 наркотичних речовин не було подано до Голосіївського районного суду м. Києва оскільки останній не зміг прийняти участь в судовому засіданні через перебування на роботі. Разом з тим, вказав про те, що працівником поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, визначену ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», що є порушенням. Також, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 №1452/735, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився в присутності свідків. Вважає, що поліцейським були допущені істотні порушення своїх обов`язків під час зупинки транспортного засобу, а саме, не дотримано ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» та порушено порядок огляду водія. Вказав, що у випадку безпідставної зупинки працівником поліції транспортного засобу, усі подальші його дії є незаконними, оскільки порушують Закон України. Зазначив, що ОСОБА_1 безпідставно піддано адміністративному стягненню , оскільки останній дійсно не вживав наркотичних засобів, що підтвердив відповідним доказом, а дії поліцейського супроводжуються порушеннями, які впливають на законність підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити. 
Вислухавши пояснення:
ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Крояна К.С. до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції за допомогою відео фіксації на нагрудні камери, було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло.
Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 дав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що їхати на Троєщину це далеко, а тому він сам зранку пройде огляд на стан сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння спростовуються матеріалами справи. Так в протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на проходження огляду в закладі охорони здоров`я зафіксовано, що у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Відтак, суд вважає такі доводи безпідставними, та такими що спростовуються матеріалами справи.
Також судом не приймаються до уваги доводи щодо відсутності причини зупинки та її неповідомлення працівником поліції. Факт неправомірної, на думку апелянта, зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , не виключає його вини у відмові від проходження на вимогу поліцейського в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Так, нормативними документами, якими регламентується порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння та фіксації результатів такого огляду не ставиться у залежність факт проходження огляду на стан сп`яніння від правомірності зупинки водія поліцейськими, а відповідно до положень п.2.5 ПДР України проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія незалежно від наявності будь-яких чинників чи факторів.
Крім того, щодо відсутності двох свідків при проведенні огляду, то звертаю увагу на те, що відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 з наступними змінами, протокол за відмову водія від проведення огляду на стан сп`яніння складається у присутності двох свідків у тому разі, коли неможливе застосування технічних засобів відеозапису.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичної лабораторії, де пройшов дослідження на визначення наркотиків в сечі, за результатом якого не було виявлено в сечі наркотичних засобів не спростовує висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній притягнутий до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а для вимоги поліцейського про необхідність проходження такого огляду необхідна не наявність доведеного стану сп`яніння, а наявність ознак, які вказують на те, що особа перебуває у такому стані. 
З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.
Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року щодо  ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Крояна К.С. залишити без задоволення. 
Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька