Дата документу 17.06.2026 Справа № 334/1848/25

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 334/1848/25      Пр. № 22-ц/807/392/26	Головуючий у 1-й інстанції: Коломаренко К.А. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Полякова О.З., Трофимової Д.А.
за участі секретаря Товстопятко З.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2025 року у справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с.1-62), який у подальшому уточнила шляхом збільшення розміру позовні вимог (т.с. 1 а.с. 169-178) та в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість у розмірі 188610,31 грн., що складається із основної суми – 150382,50 грн., 3 % річних в розмірі 8812,83 грн. та 29414,98 грн. індексу інфляції, від сплати якої на користь позивача відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судові витрати.
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що ОСОБА_3 (у дівоцтві - ОСОБА_5 ), є донькою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 у зв`язку із укладенням шлюбу, який у подальшому був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11.06.2015 серії НОМЕР_2 . 12 серпня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , у зв`язку з чим взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_10 ». За заявою позивача про прийняття спадщини приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. відкрита спадкова справа № 1/2012 після померлої ОСОБА_6 . Комунарським районним судом м. Запоріжжя 15.06.2004 року винесена ухвала у справі №2-163/04 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 5/8 частин житлового будинку, якою затверджена мирова угода між сторонами. За умовами мирової угоди ОСОБА_6 згодна з тим, щоб право приватної власності на спадковий будинок по АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_1 . У свою чергу, ОСОБА_1 згодна, щоб ОСОБА_6 проживала у будинку по АДРЕСА_1 та користувалася усім житловим будинком до продажу і отримання нею коштів за половину будинку.  ОСОБА_1 зобов`язується: - протягом 15 днів після набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди зареєструвати житловий будинок АДРЕСА_1 на своє ім`я в БТІ; - продати вказаний житловий будинок за ринковою вартістю, що діє на момент продажу, завчасно довести до відома про ціну на будинок ОСОБА_6 ; - вести переговори з покупцями житлового будинку у присутності ОСОБА_6 ; - оформити договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса в присутності ОСОБА_6 і при отриманні коштів від покупця передати ОСОБА_6 половину (1/2 частину) отриманих від продажу житлового будинку коштів за умови, що за час проживання у будинку ОСОБА_6 не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається ОСОБА_6 , вираховується сума заборгованості. ОСОБА_11 зобов`язується: - не перешкоджати ОСОБА_1 у продажу будинку та прийняти участь у розшуку можливих варіантів продажу будинку і покупців найближчим часом; - після узгодження ціни продажу житлового будинку написати про це розписку і передати її ОСОБА_1 ; - погасити заборгованість з оплати комунальних ті інших обов`язкових платежів за житловим будинком, яка виникла за час її проживання; - після отримання від ОСОБА_1 коштів написати про це розписку і передати її ОСОБА_1 ; - звільнити житловий будинок після отримання коштів за 1/2 частину будинку протягом 10 днів. Ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 рок про затвердження мирової угоди у справі № 2-163 04 не оскаржувалася сторонами, набрала законної сили. ОСОБА_1 у подальшому зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2019 №181572435. У 2021 році ОСОБА_1 без повідомлення ОСОБА_3 намагалася продати спірний житловий будинок, для чого звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., однак, у посвідченні договору купівлі-продажу цього житлового будинку нотаріус відмовила, склавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2021 року № 62/02-31. У постанові приватний нотаріус зазначила, що ОСОБА_1 на підтвердження права власності на будинок була надана ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-163/04 від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 . Згідно з даною угодою, серед іншого, ОСОБА_6 має бути присутньою під час оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса і при отриманні половини (1/2 частини) коштів від покупця за умови, що за час проживання у будинку ОСОБА_6 не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається ОСОБА_6 , вираховується сума заборгованості. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла. За вказаних обставин, як вказує нотаріус, він не має права вчиняти нотаріальну дію, оскільки це може спричинити за собою новий спір зі спадкоємцями ОСОБА_6 ОСОБА_1 оскаржила дану відмову нотаріуса до суду. Під час розгляду справи за ініціативою суду ОСОБА_3 була залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_13 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у задоволенні позову. Постановою Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 у справі № 335/1641/21 скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги задоволені, визнана незаконною та скасована постанова приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. від 29.01.2021 №62/02-31. Запорізький апеляційний суд, скасувавши рішення Комунарського суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, таким чином визнав, що права та обов`язки, які належали ОСОБА_6 за мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не в повному обсязі перейшли до її спадкоємиці - дочки ОСОБА_3 . Апеляційний суд визнав існування за ОСОБА_3 як спадкоємиці ОСОБА_6 лише права на отримання коштів за проданий будинок. Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 29.05.2024 року постанову Запорізького апеляційного суду залишив без змін. З інформаційної довідки від 08.12.2023 № 357715494 ОСОБА_3 стало відомо, що право власності на будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано 25 липня 2023 року за ОСОБА_14 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 739, виданого 25.07.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлією Арсенівною. У квітні 2024 року звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про спонукання ОСОБА_1 виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.12.2024 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цій справі змінено в частини мотивування. У постанові від 18.12.2024 року Запорізький апеляційний суд зазначив, що «Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної від 27.09.2012 року приватного нотаріуса Хамула Н.Г., а саме: у видачі ОСОБА_15 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері – гр. ОСОБА_6 , сама по собі при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах з урахуванням уточнених висновків апеляційного суду, не спростовує права ОСОБА_3 як спадкоємиці ОСОБА_6 на отримання коштів за проданий при вищевикладених обставинах у подальшому ОСОБА_1 вищезазначений будинок у вигляді 1/2 частині його вартості, але не у вищезазначений помилково обраний позивачем у цій справі спосіб «шляхом спонукання ОСОБА_1 виконати вищезазначену мирову» угоду в іншій справі, укладену ще з її матір`ю ОСОБА_6 , а шляхом – саме вже «стягнення з ОСОБА_1 на свою користь половини отриманих (ціна договору 300765,00 грн.) від продажу 25 липня 2023 року житлового будинку по АДРЕСА_1 коштів». Зазначає, що Запорізький апеляційний суд вказав ОСОБА_3 на належний спосіб захисту свого права, а саме, стягнення з ОСОБА_1 на свою користь половини отриманих від продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 коштів, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.
В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Коломаренко К.А. (т.с. 1 а.с.63). Ухвалою суду першої інстанції від 21.03.2025 року (т.с.1 а.с.72) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (ст. 82 ч. 3 ЦПК України). 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2025 року (т.с.1 а.с.205-209), з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 16 грудня 2025 року про виправлення описки (т.с. 1 а.с.240), позов позивача у цій справі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) заборгованість у розмірі 188610,31 грн., що складається із основної суми – 150382,50 грн., 3 % річних в розмірі 8812,83 грн. та 29414,98 грн. індексу інфляції.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1508,88 грн.
Позивач ОСОБА_3 з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувалось. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с.1 а.с.213-224) просила рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення позовні вимоги позивача, стягнути на користь відповідача з позивача судові витрати.
В автоматизованому порядку 03.12.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.1 а.с.225). Ухвалою апеляційного суду від 04.12.2025 року (т.с.1 а.с.226) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 09.12.2025 року (т.с.1 а.с.229). Ухвалою апеляційного суду від 10.12.2025 року (т.с.1 а.с.234) вищезазначену цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме для уточнення суми стягнення заборгованості з наданням строку для усунення недоліків, які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк та справу направлено до Запорізького апеляційного суду (т.с.1 а.с. 234). Ухвалою апеляційного суду від 19.12.2025 року (т.с.1 а.с.243) апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк (т.с.2 а.с. 1-3). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 05.01.2026 року (т.с.1 а.с.4), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.2 а.с.5), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 16.02.2026 року по 02.03.2026 року включно (довідка – т.с. 2 а.с.30).
Позивачем подано апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі (т.с. 2 а.с.16-27).
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 39) розгляд цієї справи призначено в режимі відео конференції в порядку задоволення клопотання сторони позивача (т.с. 2 а.с. 35-38).
В автоматизованому порядку 05.05.2026 року суддею Поляковим О.З. у цій справі замінено суддю Онищенка Е.А. у зв`язку із тривалою відпусткою останнього (т.с. 2 а.с. 41-42).
В силу вимог ст. 36 ч. 4 ЦПК України … рішення …суді в інших справах,…не може бути підставою для відводу. Самовідводи у цій справі відсутні, відводів не заявлено.
У судовому засіданні 06.05.2026 року апеляційним судом будо розпочато розгляд цієї справи по суті (т.с. 2 а.с. 43-54): заслухано доповідь судді – доповідача, пояснення представників сторін за відсутності сторін, у судовому засіданні у розгляді справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання представників сторін про відкладення розгляду цієї справи для надання сторонам часу для узгодження із сторонами питання можливості укладення будь-якої мирової угоди сторін у цій справі, після роз`яснення їм апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України права укласти у цій справі будь-яку мирову угоду, а також наслідки не укладення останньої, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів.
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі додатково через своїх представників, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України (т.с. 2 а.с. 59-60) всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника позивача ОСОБА_3 – адвоката Ведмедовської Г.О. (т.с. 2 а.с. 25-26) в режимі відеоконференції, сторони про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Железняк В.К. подав апеляційному суду заяву (т.с. 2 а.с. 64-65), в якій просив відкласти розгляд цієї справи на липень 2026 року, оскільки Сухорукова Т.С. має намір особисто взяти участь в розгляді цієї справи апеляційним судом, однак саном на 17.06.2026 року вона перебуватиме поза межами м. Запоріжжя, без надання письмових доказів останнього взагалі. 
Проте, за змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
Апеляційний суд не визнавав явку відповідача Сухорукової Т.С. у цій справі обов`язковою взагалі, та у дане судове засідання зокрема. 
Також, відповідач ОСОБА_1 та представник останньої – адвокат Железняк В.К. мали можливість за своїм бажанням скористатись правом на участь у цій справі в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, проте, не скористались на свій власний розсуд. До цьому, у вищезазначеному минулому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Железняк В.К. був присутній та вже надавав відповідні пояснення у цій справі.
У період з 13.07.2026 року по 21.08.2026 року включно суддя-доповідач буде перебувати у щорічній відпустці за графіком.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Апеляційне провадження у цій справі було відкрито ще 05.01.2026 року (т.с.1 а.с.4).
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: у задоволенні заяви представника відповідача про відкладення розгляду цієї справи відмовити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності представника позивача ОСОБА_3 – адвоката Ведмедовської Г.О. (т.с. 2 а.с. 25-26) в режимі відеоконференції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка у тому числі на запитання апеляційного суду зазначала, що примирення сторін не відбулося, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника Железняк В.К. у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …
В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 263, 265, ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі. 
Проте із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.
Так, має місце у цій справі порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачене ст. 376 ч. 3 п. 7 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення незалежно від доводів апеляційної скарги: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження (т.с. 1 а.с. 72) справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (оскільки, відповідно до ст. 19 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, який набрав чинності з 19.07.2024 року, спрощене позовне провадження призначено до розгляду малозначних справ; для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: у 2025 році це 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 188610,32 грн. – т.с. 1 а.с. 169 зворот).
Разом із тим, апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції у цій справі по суті вирішення спору.
Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 року по справі №2-163/04 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 5/8 частин житлового будинку, була затверджена мирова угода між сторонами (т.с. 1 а.с. 11 зворот-12, 118-119), за умовами якої: «… ОСОБА_6  згодна з тим, щоб право приватної власності на спадковий будинок по АДРЕСА_1 було визнано за  ОСОБА_1 . У свою чергу, ОСОБА_1 згодна, щоб ОСОБА_6 проживала у будинку по АДРЕСА_1 та користувалася усім житловим будинком до продажу і отримання нею коштів за половину будинку.  ОСОБА_1 зобов`язується: - протягом 15 днів після набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди зареєструвати житловий будинок АДРЕСА_1 на своє ім`я в БТІ; - продати вказаний житловий будинок за ринковою вартістю, що діє на момент продажу, завчасно довести до відома про ціну на будинок ОСОБА_6 ; - вести переговори з покупцями житлового будинку у присутності ОСОБА_6 ; - оформити договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса в присутності ОСОБА_6  і при отриманні коштів від покупця передати ОСОБА_6 половину (1/2 частину) отриманих від продажу житлового будинку коштів за умови, що за час проживання у будинку ОСОБА_6 не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається ОСОБА_6 , вираховується сума заборгованості. ОСОБА_11 зобов`язується:- не перешкоджати ОСОБА_1 у продажу будинку та прийняти участь у розшуку можливих варіантів продажу будинку і покупців найближчим часом; - після узгодження ціни продажу житлового будинку написати про це розписку і передати її ОСОБА_1 ; - погасити заборгованість з оплати комунальних ті інших обов`язкових платежів за житловим будинком, яка виникла за час її проживання; - після отримання від ОСОБА_1 коштів написати про це розписку і передати її ОСОБА_1 ;- звільнити житловий будинок після отримання коштів за 1/2 частину будинку протягом 10 днів…».
ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть, копія т.с. 1 а.с. 10 зворот).
Позивач - ОСОБА_3 є донькою померлої ОСОБА_6 (свідоцтво про народження, копія - а.с. 10), зміна прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_16 » у зв`язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_17 , який у подальшому розірвано 05.04.2011 року, залишено прізвище « ОСОБА_16 » (а.с.11); з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_10 » у зв`язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_9 12.08.2015 року ( а.с. 15).
Постановою від 27.09.2012 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. відмовлено ОСОБА_18 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після померлої ОСОБА_6 (а.с. 123). Вказана постанова вмотивована тим, що у заявника відсутні документи, які підтверджують право власності на спадкове майно, а ухвала Комунарського міського суду м. Запоріжжя від 15 червня 2012 року по справі №2-163/04 не містить ознак спадкового майна, а відноситься до боргу.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 року по справі ЄУН 335/1641/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_13 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у задоволенні позову (копія а.с. 48-52). 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 31 травня 2023 року (головуючий суддя (суддя-доповідач) Маловічко С.В., судді Гончар М.С. та Подліянова Г.С. - витяг з ЄДРСР – т.с. 1 а.с. 58-62) апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задоволено, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 у справі № 335/1641/21 скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги задоволені, визнана незаконною та скасована постанова приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської - Фастовець О.О. від 29.01.2021 №62/02-31. 
Як встановлено вказаним рішенням суду, та не оспорюється сторонами у цій (ст. 82 ч. ч. 1, 4 ЦПК України),  ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У 2021 році ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. з метою посвідчення договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 . Постановою від 29.01.2021 № 62/02-31 нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, та мотивувала свої дії тим, що ОСОБА_1 на підтвердження права власності на будинок надана ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-163/04 від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 . Згідно з даною угодою, серед іншого, ОСОБА_6 має бути присутньою під час оформлення договору купівлі- продажу житлового будинку у нотаріуса і при отриманні половини (1/2 частини) коштів від покупця за умови, що за час проживання у будинку ОСОБА_6 не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається ОСОБА_6 , вираховується сума заборгованості. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла. За вказаних обставин, як вказує нотаріус, він не має права вчиняти нотаріальну дію, оскільки це може спричинити за собою новий спір зі спадкоємцями ОСОБА_6 ОСОБА_1 оскаржила дану відмову нотаріуса до суду. Крім того з рішення суду вбачається, що під час розгляду справи за ініціативою суду ОСОБА_3 залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Запорізький апеляційний суд, скасувавши рішення Комунарського суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, таким чином визнав, що права та обов`язки, які належали ОСОБА_6 за мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не в повному обсязі перейшли до її спадкоємиці - дочки ОСОБА_3 . Апеляційний суд визнав існування за ОСОБА_3 , як спадкоємиці ОСОБА_6 , лише права на отримання коштів за проданий будинок (а.с. 58-62). Постанова Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 у справі № 335/1641/21 оскаржена ОСОБА_3 до Верховного Суду. 
Постановою Верховного Суду від 29.05.2024 року в іншій справі № 335/1641/21 відмовлено у задоволені касаційної скарги ОСОБА_3 , постанова Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 у справі № 335/1641/21 залишена без змін (т.с. 1 а.с.53-57).
25 липня 2023 року між  ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв ОСОБА_19 , та ОСОБА_14 , в інтересах якої діяла законний представник - мати ОСОБА_20 , укладено договір купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлією Арсенівною. Ціна договору 300765,00 грн. (копія т.с. 1 а.с. 33-42).
04.03.2024 року  ОСОБА_3  зверталась до  ОСОБА_1  з вимогою про виконання зобов`язань за мировою угодою, затвердженого ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04. В даній вимозі позивачка просила сплатити їй половину коштів від проданого будинку (т.с. 1 а.с. 12 зворот – 14). 
ОСОБА_1 дана вимога проігнорована, що не заперечувалось сторонами в ходу розгляду справи у суді (ст. 82 ч 1 ЦПК України).
У зв`язку з невиконанням відповідачем досудової вимоги, позивач  ОСОБА_3  звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до  ОСОБА_1  про спонукання до виконання мирової угоди, проте рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/3284/24 від 08.07.2024 року в задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі ЄУН №334/3284/24 (головуючий суддя (суддя-доповідач) Гончар М.С., судді Кочеткова І.В. та Кухар С.В. - т.с. 1 а.с.43-47) рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя змінено в частині мотивувальної частини.
У постанові від 18 грудня 2024 року Запорізький апеляційний суд зазначав таке: «…суд першої інстанції помилково у тому, що сумнівався та достовірно не встановив у цій справі те, що  ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_3 своєчасно 01.02.2012 року, тобто з додержанням 6-місячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері згідно із ст. 1261 ЦК України.», «Запорізький апеляційний суд, скасувавши рішення Комунарського суду м. Запоріжжя від 18.01.2023, таким чином визнав, що права та обов`язки, які належали ОСОБА_6 за мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, не в повному обсязі перейшли до її спадкоємиці – дочки ОСОБА_3 ; апеляційний суд визнав існування за ОСОБА_3 , як спадкоємиці ОСОБА_6 , лише права на отримання коштів за проданий будинок.», «Таким чином, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної від 27.09.2012 року приватного нотаріуса Хамула Н.Г., а саме: у видачі ОСОБА_15 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері – гр. ОСОБА_6 , сама по собі при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах з урахуванням уточнених висновків апеляційного суду, не спростовує права ОСОБА_3 як спадкоємиці ОСОБА_6 на отримання коштів за проданий при вищевикладених обставинах у подальшому ОСОБА_1 вищезазначений будинок у вигляді 1/2 частині його вартості, але не у вищезазначений помилково обраний позивачем у цій справі спосіб «шляхом спонукання ОСОБА_1 виконати вищезазначену мирову» угоду в іншій справі, укладену ще з її матір`ю ОСОБА_6 , а шляхом – саме вже «стягнення з ОСОБА_1 на свою користь половини отриманих (ціна договору 300765,00 грн.) від продажу 25 липня 2023 року житлового будинку по АДРЕСА_1 коштів».
Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, згідно вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (згідно вимог ч. ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України). 
Зі спадкової справи, яку надано приватним представником позивача (а.с. 105-151), вбачається, що ОСОБА_21 як донька ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г. За заявою ОСОБА_18 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. відкрита спадкова справа №1/2012 після померлої ОСОБА_6 . Постановою приватного нотаріуса від 27.09.2012р. ОСОБА_18 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої ОСОБА_6 з посиланням на те, що вищевказана ухвала суду по справі № 2-163/04 про затвердження мирової угоди не містить ознак спадкового майна, а відноситься до боргу, внаслідок чого роз`яснено право звернутися до суду з вимогою про одержання від гр. ОСОБА_1 грошових коштів.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Серед іншого, в цій статті визначені особисті немайнові права, які не можуть бути об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. В основі зазначеної статті лежить принцип неможливості передачі особистих немайнових прав і інших нематеріальних благ через те, що особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Отже, із наявних у ОСОБА_6 прав за мировою угодою такі з них як право приймати участь у перемовинах з покупцем, знати про ціну продажу будинку, приймати участь у оформленні договору є немайновими правами, які нерозривно пов`язані із її особою, а тому не можуть бути успадковані. Разом з тим, інше право ОСОБА_6 за мировою угодою - на отримання половини вартості будинку, за яку він буде проданий, є майновим, а тому є таким, що спадкується її спадкоємцями. Тобто  ОСОБА_3 мала право на спадкування замість померлої матері половини суми грошових коштів, які будуть отримані від продажу будинку.
Таким чином, проаналізувавши надані суду докази та обставини, встановлені вищезазначеними рішеннями Запорізького апеляційного суду від 31.05.2023 у справі ЄУН № 335/1641/25 та від 18.12.2024 у справі ЄУН № 334/3284/24, з урахуванням вимог законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку у цій справі, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , до складу якої входить, зокрема, право майнової вимоги - на отримання половини вартості будинку по АДРЕСА_1 , у випадку його продажу. 
Таким чином, апеляційний суд при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах цієї справи, погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне його повторити в частині обґрунтованості позовних вимог позивача  ОСОБА_3  (як спадкоємиці ОСОБА_6 ) щодо стягнення з ОСОБА_1 половини отриманих від продажу 25 липня 2023 року житлового будинку по АДРЕСА_1 коштів, тобто 150382,50 грн. (розрахунок: 300765,00 грн./2).
Разом із цим, помилковими є доводи сторони позивача в її вищезазначеному позові та висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі про обґрунтованість позовних вимог  ОСОБА_3  на стягнення з  ОСОБА_1  в порядку ст. 625 ЦК України 3 % річних та індекс інфляції у цій справі взагалі, та зокрема за період з 27.07.2023 року по 07.07.2025 року  з урахуванням розрахунку, наданого стороною позивача, а саме : 3 % річних у розмірі 8812,83 грн. та індексу інфляції у розмірі - 29414,98 грн., який стороною відповідача у цій справі не був спростований.
Оскільки, таке право може лише виникнути у   ОСОБА_3  у подальшому в разі невиконання  ОСОБА_1  судового рішення у цій справі про стягнення з неї на користь позивача 150382,50 грн., яка у період з 27.07.2023 року по 07.07.2025 року була ще в спорі у сторін та, відповідно, у  ОСОБА_1  на той час ще не виникло саме безспірного обов`язку в силу вимог закону чи вищезазначених судових рішень в інших справах ЄУН № 335/1641/25 та ЄУН № 334/3284/24 виплачувати її на користь ОСОБА_3 . 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони відповідача лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2025 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови; позов позивача задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 150382,50 грн.; в іншій частині вимог відмовити.
Крім того, в порядку ст. 141 ч.ч. 1, 13 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог у розмірі 1203,06 грн. (належний розмір судового збору 1508,88 грн. (т.с. 1 а.с. 69, 171) (розрахунок: ціна позову 188610,31 грн. * 1%/100% = 1886,10 грн.* коефіцієнт 0,8) * сума задоволених вимог 150382,50 грн./ сума заявлених вимог 188610,31 грн.).
Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371– 372, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2025 року у цій справі скасувати.
Ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови.
Позов позивача задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 150382,50 грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1203,06 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова апеляційним судом складена 10.07.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Поляков О.З.	Трофимова Д.А.