ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи:650/6797/25  Головуючий в І інстанції: Сікори О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/1177/26  Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача):  Базіль Л.В.
суддів:  Приходько Л.А., Радченка С.В.,
секретар:   Манько К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 липня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Сікори О.О., у справі № 650/6797/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Ковальчук Микола Олександрович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Ковальчук М.О. звернулася до суду з позовом до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 12 липня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс Агропродукт» було укладено договір оренди землі. У подальшому 18 вересня 2015 року укладено договір про заміну сторони в договорі оренди, за яким новим орендарем стало ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».
28 грудня 2017 року між ОСОБА_2 , ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 12 липня 2010 року, якою договір оренди викладено в новій редакції та визначено новим орендарем ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Нормативну грошову оцінку земельної ділянки встановлено у сумі 308 539,65 грн.
Додатковою угодою від 13 травня 2020 року визначено, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою становить 5,91 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 18 234,69 грн на рік. Строк дії договору оренди визначено до 30 листопада 2032 року.
17 лютого 2022 року ОСОБА_2 продала спірну земельну ділянку позивачу
ОСОБА_1 . У зв`язку з цим позивач стала власником земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:040:0036, загальною площею 9,05 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, і до неї перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі.
Представник позивача зазначив, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не сплатило орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки. Загальна сума заборгованості, виходячи з річного розміру орендної плати 18 234,69 грн, становить 54 704,08 грн.
Також позивачу стало відомо, що 17 квітня 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» уклало з ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» договір № 1704/25-17 про відчуження права оренди земельних ділянок, серед яких була і земельна ділянка позивача. Відповідно до пункту 2.3 цього договору до покупця перейшли всі права та обов`язки орендаря щодо земельних ділянок за договорами оренди землі зі змінами та доповненнями.
На думку представника позивача, систематична несплата орендної плати є істотним порушенням договору оренди землі та підставою для його розірвання відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі», статті 651 ЦК України та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України.
Ураховуючи викладене позивач просила розірвати договір оренди землі від 12 липня 2010 року, з урахуванням додаткової угоди від 18 вересня 2015 року, додаткової угоди від 28 грудня 2017 року та додаткової угоди від 13 травня 2020 року, укладений щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:040:0036, номер запису про право 36588520, з урахуванням договору про відчуження права оренди земельних ділянок ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» від 17 квітня 2025 року № 1704/25-17, а також стягнути з ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у розмірі
54 704,08 грн та судовий збір.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 липня 2026 року позов ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Ковальчук Микола Олександрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати - задоволено частково.
Розірвано договір оренди землі від 12 липня 2010 року, з урахуванням додаткової угоди від 18 вересня 2015 року, додаткової угоди від 28 грудня 2017 року та додаткової угоди від 13 травня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_2 , номер запису про право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36588520, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:040:0036, з урахуванням договору про відчуження права оренди земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» від 17 квітня 2025 року № 1704/25-17.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33251307) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з орендної плати за землю за 2023 та 2024 роки у розмірі 36 469,38 грн та судовий збір у розмірі 1 009,34 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»
(код ЄДРПОУ 41101589) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
1 009,34 грн. В іншій частині позову відмовлено. В іншій частині судові витрати покладено на позивача.
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами склалися договірні відносини з приводу оренди земельної ділянки, та відповідач в порушення існуючого договору оренди не сплатив орендну плату позивачці за 2023-2024 роки, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання. За таких обставин судом зроблено висновок про те, що оскільки ТОВ
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» систематично не сплачував позивачці орендну плату за землю, а саме в 2023-2024 роках (два роки поспіль), то наявні правові підстави для стягнення заборгованості з орендної плати за вказаний період у розмірі 36 469,38 грн та розірвання договору оренди землі на підставі п. «д» ст.141 ЗК України.
У частині вирішення позовних вимог про стягнення орендної плати за 2022 рік, суд врахував ту обставину, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно використовувати орендовану земельну ділянку, оскільки територія на якій вона розташована у 2022 році була тимчасово окупована рф, і відповідно відповідач не міг провести посівну компанію та компанію по збору врожаю. Тому за встановлених обставин, керуючись ч. 6 ст. 762 ЦК України суд дійшов висновку, що відповідач звільняється від сплати оренди за весь час, протягом якого земельна ділянка не могла використовуватися через обставини, за які він не відповідає.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнюючи доводи.
У апеляційній скарзі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від імені якого діє представник, Журик А.Л. просить скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03.07.2026 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Скаржник вважає, що рішення не відповідає положенням статей 263-265 ЦПК України, є незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, ухваленим за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та без врахування висновків Верховного Суду, викладених зокрема, у постанові від 21.01.2026 у справі № 650/3776/24.
Зазначає, що унаслідок збройної агресії Російської Федерації та тимчасової окупації ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» був позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність і використовувати орендовану земельну ділянку за її цільовим призначенням. Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування підприємства та виконання договірних зобов`язань. У результаті бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, забруднена вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт із розмінування для забезпечення її безпечного використання. Відсутність розмінування унеможливлює будь-яку діяльність на земельній ділянці, зокрема ведення сільськогосподарського виробництва, для якого вона була передана в оренду. Перебування працівників на такій території та здійснення діяльності без проведення відповідного розмінування, а також постійні атаки російських FPV-дронів і ракет становлять пряму загрозу їх життю та здоров`ю і унеможливлюють проведення посівної кампанії, збирання врожаю та ведення господарської діяльності в цілому. Несплата орендної плати у цей період, а також до моменту підтвердження безпечного стану земельної ділянки, є наслідком обставин непереборної сили, за які орендар не несе відповідальності, що виключає можливість розірвання договору з підстав систематичної несплати за відповідний період.
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не заперечує факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такої несплати спочатку була неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 року, а в подальшому забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами та безпосередня близькість до території бойових дій. Однак, суд першої інстанції, дослідивши вказані обставини в даній справі, прийшов до помилкового висновку, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не довів факту наявності форс-мажорних обставин або неможливості використання земельної ділянки.
Вказує, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд на переконання скаржника, при ухваленні судового рішення, надав більшу перевагу доказам сторони позивача, а недоведені позивачем обставини вважав доведеними (наприклад, відсутність перешкод у використанні земельної ділянки або посилання на загальновідомі факти), залишивши поза увагою, пояснення та докази, якими ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» обґрунтовував свою позицію, тим самим, суд першої інстанції порушив принципи змагальності та об`єктивності у вирішенні спору.
Доводи інших учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Явка учасників справи в судове засідання. 
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Згідно ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах справи.
Позиція апеляційного суду.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог ніким із учасників справи не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України не переглядається апеляційним судом.
Предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині стягнення орендної плати за 2023-2024 роки та розірвання договору оренди.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Правовідносини з оренди землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України «Про оренду землі, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Положеннями частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт
(частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судовим розглядом встановлено, що належна позивачеві на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 6520686700:03:040:0036, загальною площею 9,05 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області перебуває в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі договору оренди від 12 липня 2010 року та укладеного до нього договору про заміну сторони в договорі від 18 вересня 2015 року, додаткових угод від 28 грудня 2017 року та від 13 травня 2020 року. Додатковими угодами до договору оренди землі встановлено нормативно грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 308 539,65 грн, визначено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою – 5,91% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 18234,69 грн за рік, строк дії договору визначено до 30 листопада 2032 року.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказувала, що їй не виплачена орендарем орендна плата за користування її земельною ділянкою за 2022-2024 роки, що свідчить про систематичне невиконання орендарем умов договору, та є підставою для його розірвання.
В апеляційній скарзі, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не заперечує факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами договору, але наголошує, що причиною такої несплати спочатку була неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 року, а в подальшому забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами та безпосередня близькість до території бойових дій, а тому вважає, що відсутні правові підстави для розірвання договору оренди землі з мотивів систематичної несплати орендної плати, оскільки така несплата зумовлена об`єктивною неможливістю виконання зобов`язань унаслідок обставин непереборної сили.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться або велися бойові дії чи які були тимчасово окуповані російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, територія, Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на якій розташована спірна земельна ділянка, була тимчасово окупованою з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року.
Відповідно до листа-довідки Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 03 березня 2025 року № 01-12/432/25, земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», не використовуються, їх обробіток не здійснюється, а орендна плата власникам земельних ділянок, за наявною інформацією, не сплачується.
Із змісту листа-довідки Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 05 травня 2025 року № 01-12/1008/25 слідує, що розпорядження Новорайської СВА про надання пільг із місцевих податків і зборів ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не звільняють товариство від обов`язку сплачувати орендну плату за земельні ділянки приватної власності, а також не звільняють від обов`язку сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Крім того, Новорайською СВА не здійснювались заходи щодо визнання земельних ділянок приватної власності забрудненими або потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, а відповідна інформація не вносилась до Державного земельного кадастру.
Відповідно до листа ГУ ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025 року № 66 03-2942/66 16/3, піротехнічні розрахунки ДСНС до робіт з розмінування земельних ділянок, орендованих ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на території Бериславського району Херсонської області, не залучались. У листі зазначено, що такі земельні ділянки можуть бути потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, а ГУ ДСНС не може гарантувати безпеку під час проведення польових робіт у зв`язку з обстрілами.
17 квітня 2025 року між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» укладено договір № 1704/25-17 про відчуження права оренди земельних ділянок, за яким право оренди, зокрема щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:040:0036, передано ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
Відповідно до пункту 2.3 договору № 1704/25-17 до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» перейшли всі права та обов`язки орендаря щодо земельних ділянок за договорами оренди землі зі змінами та доповненнями.
Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 викладено висновок про те, що: "статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були
форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у своїй судовій практиці: постанови від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18 та від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21.
У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі
№ 686/16312/22 зазначено, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.
Суд першої інстанції встановив об`єктивну неможливість використання орендованої земельної ділянки та звільнення відповідача від сплати орендної плати у період тимчасової окупації території Херсонської області у 2022 році, зокрема Бериславського району Херсонської області, що відповідачем не оскаржується.
Разом з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо наявності форс-мажорних обставин у період з 2023-2024 роках та безпідставним посилання на лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року, як на доказ неможливості використання орендованої земельної ділянки, оскільки вказаний лист містить в собі інформацію про припущення щодо стану земельних ділянок. Відповідно до змісту цього листа, піротехнічні розрахунки ДСНС до робіт з розмінування на відповідних земельних ділянках не залучались, а самі роботи проводились іншими фаховими відомствами, при цьому не вказано, які саме органи виконували такі роботи, на підставі яких документів і в яких межах. Твердження щодо потенційної забрудненості ділянок вибухонебезпечними предметами носить гіпотетичний та попереджувальний характер, оскільки жодного обстеження земельної ділянки, яка є предметом даного спору, ГУ ДСНС не проводило, як і не зазначало факту наявності на ній вибухонебезпечних предметів або неможливості її використання. 
Районний суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання представника ТОВ
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на розпорядження органів місцевого самоврядування щодо надання товариству податкових пільг, оскільки звільнення від оподаткування на певний період часу не звільняє орендаря від виконання обов`язків, передбачених умовами договору оренди.
Крім того, посилання на дані Інтерактивної карти ДСНС та віднесення територіїБериславського району Херсонської області, до територій, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети, є безпідставними, оскільки потенційна небезпека, на яку посилається відповідач, не є доказом реальної неможливості обробітку конкретної земельної ділянки. У межах приватно-правових договірних зобов`язань, звільнення від їх виконання можливе лише за наявності обставин, які фактично унеможливлюють здійснення сільськогосподарської діяльності, що має бути підтверджено відповідними технічними висновками або іншим належними доказами, які в матеріалах справи відсутні.
Слід зазначити, що чинне законодавство не покладає обов`язок здійснення розмінування виключно на державні органи, а відтак ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», як суб`єкт господарювання, мав можливість самостійно ініціювати проведення відповідних заходів із залученням спеціалізованих підприємств або організацій, що мають відповідну ліцензію та дозвіл на проведення робіт із розмінування, але відповідних дій не вчинив. 
Таким чином, за встановлених обставин даної справи, позиція ТОВ
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про потенційну небезпеку та неможливість використання землі, та заперечення щодо розірвання договору оренди землі із позивачем, не відповідає принципу справедливості договору і покладає на позивача надмірний тягар у вигляді не отримання орендної плати за можливості передачі земельної ділянки іншому підприємству, яке буде її використовувати за призначенням та сплачувати орендодавцю орендну плату.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату за 2023-2024 роки, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання, колегії суддів погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з орендної плати за 2023-2024 роки в сумі 36 469,38 грн та наявності у позивача права вимагати дострокового розірвання укладеного з ним договору оренди землі та вважає цей висновок таким, що відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносин. 
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21 січня 2026 року у справі № 650/3776/24 та від 20 травня 2026 року у справі №610/986/25, оскільки обставини, правовідносини у цих справах та у справі, що переглядається апеляційним судом, не є релевантними. Апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що суд у кожній справі виходить з конкретних обставин та доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі
№ 154/3029/14-ц виснувала, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.
Інші доводи апеляційної скарги, як такі, що не впливають на правильність прийнятого судом рішення, та не містять в собі підстав для його скасування, слід залишити поза увагою.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірвано з підстав неналежного виконання умов договору у період 2023-2025 років, а саме систематичного невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Повний текст постанови складено 09.09.2026 р.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 липня 2026 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча  Л.В. Базіль

Судді:  Л.А. Приходько

С.В. Радченко