Справа № 951/268/26
Провадження №2/951/230/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року          селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі: 
головуючого судді Лавренюк О.М., 
за участю секретаря судового засідання Горохівської Ю.О., 
прокурора Фаль Л.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Бережанської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бережанської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради про стягнення коштів, витрачених Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 21.01.2026 у справі № 951/445/25 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2 ,4 ч. 3 ст.76 КК України. Вирок суду набрав законної сили 20.02.2026.
Вказаним вироком суду встановлено, що 08 лютого 2025 року близько 15 години 15 хвилин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час їх зустрічі на перетині АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт, який супроводжувався короткочасним нанесенням один одному ударів руками та ногами по різних ділянках тіла, без спричинення тілесних ушкоджень. Після цього, близько 15 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року у ОСОБА_1 , який повернувся до місця попереднього конфлікту з ОСОБА_2 , тобто на перетині АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . Надалі, близько 15 години 33 хвилин 08 лютого 2025 року, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебуваючи на перетині вулиць Соборна та М.Грушевського у селищі Козова Тернопільського району Тернопільської області, діючи з прямим умислом, цілеспрямовано і рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, проте нехтуючи цим, утримуючи у правій руці дерев`яний предмет, ззовні схожий на руків`я для сокири, який дістав із салону свого автомобіля, наніс ним ОСОБА_2 щонайменше чотири удари в область спини та два удари в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у виді переломів кісток склепіння черепа (обох тім`яних і правої скроневої кісток) з порушенням цілісності зовнішньої і внутрішньої кісткових пластинок, забиття головного мозку середнього ступеня (за клінічною класифікацією), субарахноїдального (під м`яку мозкову оболонку) крововиливу над лобовою, тім`яною та скроневою частками і "малого" субдурального (під тверду мозкову оболонку) крововиливу над лобовою, тім`яною, скроневою і потиличною частками правої півкулі головного мозку, що супроводжувалась набряком речовини головного мозку і зміщенням серединних структур головного мозку вліво, "забійних" ран волосяної частини голови справа, "підшкірної гематоми" тім`яної ділянки волосяної частини голови зліва. Отримані ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми із переломами кісток і склепіння черепа, внутрішньочерепними змінами і зовнішніми ушкодженнями за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння ( п. 2.1., 2.2.1 (а), 2.1.2 , 2.1.3 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).
Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР).
Відповідно до довідки КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР від 12.03.2026 №01-3/668, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні вказаного закладу в період з 08.02.2025 по 24.02.2025 (16 ліжко-днів). Загальна вартість витрат на його лікування та перебування у медичному закладі становить 29299,00 грн, з яких: 25251,00 гривень - кошти державного бюджету, відповідно до укладеного з Національною службою здоров`я України договору № 1589-Е125-Р000 на 2025 рік про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій та 4048,00 грн - кошти обласного бюджету.
Оскільки саме злочинними діями відповідача – ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого останній лікувався в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР та враховуючи те, що відповідачем у добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення.
Позивач стверджує, що держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину відповідно до вимог частини другої статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). 
Ураховуючи, що органами, уповноваженими на захист інтересів держави у спірних правовідносинах – Національною службою здоров`я України, Тернопільською обласною радою, Департаментом охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації не вжито заходів, спрямованих на відшкодування відповідачем витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_2 , в прокурора наявні усі підстави для звернення із позовною заявою до суду в інтересах держави в особах зазначених органів.
За таких підстав, керівник Бережанської окружної прокуратури просить стягнути з ОСОБА_1 кошти, витрачені КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в загальній сумі 29299,00 грн, з яких: на користь держави в особі Національної служби здоров`я України в сумі 25251,00 грн та на користь держави в особі Тернопільської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації в сумі 4048,00 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Ухвалою судді від 30.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 28.05.2026.
Ухвалою суду від 28.05.2026, постановленою у судовому засіданні, відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 25.06.2026.
Ухвалою суду від 25.06.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 28.07.2026.
У судовому засіданні прокурор Фаль Л.В. позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник позивача Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився, подав заяву від 05.05.2026, у якій розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити (а.с. 160).
Представник позивача Тернопільської обласної ради у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань на адресу суду не подавав.
Представник позивача Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації у судове засідання не з`явився, подав заяву від 06.05.2026, у якій розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 163).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце підготовчого судового засідання, жодних заяв та клопотань до суду не подавав. 
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні не висловив заперечень щодо заявлених позовних вимог. 
Заслухавши прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 21.01.2026 у справі №951/445/25, який набрав законної сили 20.02.2026, встановлено, що 08 лютого 2025 року близько 15 години 15 хвилин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час їх зустрічі на перетині АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт, який супроводжувався короткочасним нанесенням один одному ударів руками та ногами по різних ділянках тіла, без спричинення тілесних ушкоджень. Після цього, близько 15 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року у ОСОБА_1 , який повернувся до місця попереднього конфлікту з ОСОБА_2 , тобто на перетині АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . Надалі, близько 15 години 33 хвилин 08 лютого 2025 року, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебуваючи на перетині вулиць Соборна та М.Грушевського у селищі Козова Тернопільського району Тернопільської області, діючи з прямим умислом, цілеспрямовано і рішуче, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь - якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, проте нехтуючи цим, утримуючи у правій руці дерев`яний предмет, ззовні схожий на руків`я для сокири, який дістав із салону свого автомобіля, наніс ним ОСОБА_2 щонайменше чотири удари в область спини та два удари в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у виді переломів кісток склепіння черепа (обох тім`яних і правої скроневої кісток) з порушенням цілісності зовнішньої і внутрішньої кісткових пластинок, забиття головного мозку середнього ступеня (за клінічною класифікацією), субарахноїдального (під м`яку мозкову оболонку) крововиливу над лобовою, тім`яною та скроневою частками і "малого" субдурального (під тверду мозкову оболонку) крововиливу над лобовою, тім`яною, скроневою і потиличною частками правої півкулі головного мозку, що супроводжувалась набряком речовини головного мозку і зміщенням серединних структур головного мозку вліво, "забійних" ран волосяної частини голови справа, "підшкірної гематоми" тім`яної ділянки волосяної частини голови зліва. Отримані ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми із переломами кісток і склепіння черепа, внутрішньочерепними змінами і зовнішніми ушкодженнями за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (п. 2.1., 2.2.1 (а), 2.1.2 , 2.1.3 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) (а.с. 63-66).
Вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 21.01.2026 у справі №951/445/25, який набрав законної сили 20.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 4 ч. 3 ст.76 КК України (а.с. 63-66). 
Відповідно до інформації №01-3/668 від 12.03.2026, наданої КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, пацієнт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради з 08.02.2025 до 24.02.2025, загальною кількістю 16 ліжко-днів. Вартість затрат на лікування та перебування ОСОБА_2 у КНП «ТОКЛ» ТОР становить 29299,00 грн, в тому числі: 25251,00 грн – кошти Державного бюджету, відповідно до укладеного з Національною службою здоров`я України на 2025 рік договору №1589-Е125-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, 4048,00 грн – кошти обласного бюджету (а.с. 81).
Згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2026, Департамент охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації, код ЄДРПОУ: 02013171 (а.с. 10-13), Тернопільська обласна рада, код ЄДРПОУ: 24630220 (а.с. 48-52), Національна служба здоров`я України, код ЄДРПОУ: 42032422 (а.с. 24-47), Комунальне некомерційне підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, код ЄДРПОУ: 02001311 (а.с. 14-23).
Статутом КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, затвердженим рішенням сесії Тернопільської обласної ради від 17.06.2025 №1216, визначено, що засновником, власником та органом управління майном підприємства є Тернопільська обласна рада. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику, а в галузевому відношенні підпорядкове департаментиу охорони здоров`я Тернопільської обласної державної (на період дії воєнного стану – військової) адміністрації в межах повноважень, визначених чинним законодавством України. Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (а.с. 94-102). 
Відповідно до пункту 1 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1101 від 27.12.2017 (далі Положення), НСЗУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.
НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (пункт 3 Положення).
Згідно з підпунктом 14 пункту 5 Положення НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників.
05.03.2026 Бережанська окружна прокуратура звернулася із листом №52-783ВИХ-26 до КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, в якому вказано, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Тернопільської обласної ради, КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради та НСЗУ, необхідно надіслати інформацію про те, чи вживалися заходи представницього характеру про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, якщо не вживалися і не будуть вживатися надіслати розрахунок витрт на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , понесених медичним закладом (а.с. 53-54). 
На вказаний лист Бережанської окружної прокуратури №52-783ВИХ-26 від 05.03.2026, КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради листом від 12.03.2026 №01-3/668 повідомила, що станом на теперішній час відсутні нормативно-правові акти, які б зобов`язували та делегували КНП «ТОКЛ» ТОР право звертатися з позовом про відшкодування до обласного та до державного бюджетів витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, тому правові підстави в КНП для звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 відсутні (а.с. 81).
17.03.2026 Бережанська окружна прокуратура звернулася із листом №52-956ВИХ-26 до Тернопільської обласної ради та із листом №52-957ВИХ-26 до Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації, в яких вказано, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, потрібно надати інформацію, чи відшкодовані кошти обласного бюджету в розмірі 4048,00 грн, витрачені КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР на лікування ОСОБА_2 , чи зверталися та чи мають намір Тернопільська обласна рада та Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації звертатися до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 коштів обласного бюджету, витрачених КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР на лікування ОСОБА_2 (а.с. 55-56, 77-78).
На вказаний лист Бережанської окружної прокуратури №52-956ВИХ-26 від 17.03.2026, Тернопільська обласна рада листом від 31.03.2026 №09-303 повідомила, що Тернопільська обласна рада не зверталася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів, витрачених на стаціонарне лікування в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 . Також Тернопільська обласна рада не заперечувала щодо пред`явлення Бережанською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради та КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради про стягнення з ОСОБА_1 витрат на стаціонарне лікування (а.с. 86).
На вказаний лист Бережанської окружної прокуратури №52-957ВИХ-26 від 17.03.2026, Департамент охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації листом від 31.03.2026 №1929/05-03 повідомив, що Департамент охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації не звертався до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів, витрачених на стаціонарне лікування в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 (а.с. 103).
17.03.2026 Бережанська окружна прокуратура звернулася із листом №52-954ВИХ-26 до Національної служби здоров`я України, в якому вказано, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, потрібно надати інформацію чи відшкодовані кошти в розмірі 25251,00 грн, оплачені Національною службою здоров`я України, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, витрачені КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на лікування ОСОБА_2 за програмою медичних гарантій пацієнтам, чи зверталася та чи має намір НСЗУ звертатися до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 коштів державного бюджету, витрачених КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР на лікування ОСОБА_2 за програмою медичних гарантій пацієнтам (а.с. 91-92).
Зі змісту листа НСЗУ №8048/2-17-26 від 26.03.2026 вбачається, що з огляду на норми чинного законодавства, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, а тому НСЗУ не вживала та не вживатиме заходів претензійно-правового характеру, спрямованих на стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 .. Також НСЗУ не заперечувала щодо звернення прокуратури з позовом до суду про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та надала реквізити для зарахування коштів до Державного бюджету на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення (а.с. 84-85).
06.04.2026 Бережанська окружна прокуратура звернулася із листами №52-1207ВИХ-26, №52-1209ВИХ-26, №52-1205ВИХ-26 до Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації, НСЗУ та Тернопільської обласної ради, в яких поінформувала, що відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою захисту інтересів держави в особі Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації, НСЗУ та Тернопільської обласної ради будуть вживатися заходи представницького характеру шляхом пред`явлення до суду позовної заяви до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на загальну суму 29299,00 грн, з них: 25251,00 грн - на користь НСЗУ; 4048,00 грн - на користь Тернопільської обласної ради (а.с. 88-90).
Право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (стаття 55), ЦК України (стаття 16), ЦПК України (стаття 4).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).
У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 (справа № 638/2304/17).
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд на підставі статей 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частинами першою та третьою статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю медіа, а також політичних партій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. Представництво інтересів держави у суді у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а у визначених законом випадках прокурорами Офісу Генерального прокурора в порядку та на підставах, визначених ЦПК України.
Частина третя та четверта статті 56 ЦПК України передбачає, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Як встановлено судом, вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 21.01.2026 у справі №951/445/25, який набрав законної сили 20.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2 ,4 ч. 3 ст.76 КК України (а.с. 63-66). 
Потерпілим у цьому кримінальному провадженні визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
У частині шостій статті 82 ЦПК України вказано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, сформульованою у постанові від 26.10.2016 (№ 6-954цс16).
Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Як було зазначено вище, з листів Бережанської окружної прокуратури №52-956ВИХ-26, №52-957ВИХ-26, №52-954ВИХ-26 від 17.03.2026 вбачається, що прокурор звертався до Тернопільської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації та НСЗУ з вимогою повідомити, чи будуть останні самостійно заявляти позов до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , які понесено КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради.
У відповідь на листи прокуратури Тернопільська обласна рада, Департамент охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації та НСЗУ повідомили, що з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_2 до суду не зверталися та не заперечують щодо звернення до суду в інтересах держави органами прокуратури.
На підставі наведеного, з урахуванням судової практики щодо представництва прокурора в суді при зверненні з позовом в інтересах держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020, справа №912/2385/18, постанова Верховного Суду від 26.05.2021, справа №926/14/19), а також те, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, суд вважає звернення прокурора з позовом обґрунтованим та законним.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частина друга статті 1191 ЦК України визначає, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
Згідно зі статтею 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. 
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 № 11 питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
За змістом пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 (далі Порядок №545), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Пунктом 3 Порядку №545 передбачено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Згідно з вимогами пункту 4 Порядку №545 стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Статтею 18 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-XII визначено, що фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Частиною першою статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» від 19.10.2017 №2168-VIIIпередбачено, що держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.
Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за бюджетною програмою “Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення”, визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086.
Відповідно до вказаного Порядку НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.
Таким чином, як підтверджується матеріалами справи, НСЗУ здійснено оплату медичних послуг, наданих КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради потерпілому від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , за програмою медичних гарантій як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради та НСЗУ договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1589-Е125-Р000 (а.с. 67-76).
Також відповідно до пункту 3 частини першої статті 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджету Автономної Республіки Крим і обласних бюджетів, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров`я.
КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради є комунальним підприємством, засновником, власником та органом управління майном якого є Тернопільська обласна рада, джерелами формування майна та коштів є кошти обласного бюджету (бюджетні кошти).
З листа КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради від №01-3/668 від 12.03.2026, вбачається, що на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , який проходив стаціонарне лікування в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради з 08.02.2025 до 24.02.2025, було витрачено кошти у сумі 29299,00 грн, в тому числі 25251,00 грн – кошти державного бюджету (витрати НСЗУ), 4048,00 грн – кошти обласного бюджету (а.с. 81).
Винна особа зобов`язана відшкодовувати витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи, тому невідшкодування ОСОБА_1 до бюджету коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 , є порушенням інтересів держави щодо надходження належних коштів до бюджетів всіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вказано в частинах першій та другій статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, ураховуючи, що внаслідок винних дій ОСОБА_1 , потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого останній у період з 08.02.2025 до 24.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради та, відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на лікування потерпілого, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , в сумі 25251,00 грн на користь держави в особі НСЗУ, та в сумі 4048,00 грн на користь Тернопільської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь Тернопільської обласної прокуратурислід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн відповідно до платіжної інструкції №904 від 27.04.2026 (а.с. 141). 
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Бережанської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 25251,00 грн (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят одна гривня), які перерахувати в дохід державного бюджету України на рахунок: UA978999980313080115000026011, отримувач: ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільської обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації кошти, витрачені комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 4048,00 грн (чотири тисячі сорок вісім гривень), які перерахувати в дохід обласного бюджету на рахунок: UA268999980314000535000019001, отримувач: ГУК у Терн.обл./ Терноп.обл./21080500, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача: Казначейство України, код класифікації доходів бюджету 21080500 «інші надходження».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Тернопільської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ: 02910098) судовий збір у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Бережанська окружна прокуратура, 47501, Тернопільська область, Тернопільський район, м. Бережани, вул. Пирогова, 5А, код ЄДРПОУ: 0291009821.
В інтересах держави в особі:
Національна служба здоров`я України, 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 19, код ЄДРПОУ: 42032422.
Тернопільська обласна рада, 46021, Тернопільська область, Тернопільський район, м. Тернопіль, вул. М. Грушевського, 8, код ЄДРПОУ: 24630220.
Департамент охорони здоров`я Тернопільської обласної військової адміністрації, 46021, Тернопільська область, Тернопільський район, м. Тернопіль, вул. М. Грушевського, 8, код ЄДРПОУ: 02013171.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, 46002, Тернопільська область, Тернопільський район, м. Тернопіль, вул. Клінічна, 1, код ЄДРПОУ: 02001311.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . 
Повний текст рішення суду складено та підписано 03 серпня 2026 року.

Головуючий суддя О.М. Лавренюк