ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/140/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу
за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу, м. Київ,
Макарівської селищної ради, Київська обл., Бучанський р-н., с-ще. Макарів 
до Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, м. Київ
про стягнення 748014,40 грн.

секретар судового засідання: Самусь В.С.

за участю представників:
прокурор: Ламшина О.О.
від позивача-1: не з`явився;
від позивача-2: не з`явився;
від відповідача: Саносян І.М. (самопредставництво).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу, Макарівської селищної ради до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення 748014,40 грн. шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу в межах території природно-заповідного фонду України – ландшафтного заказника місцевого значення «Цезарівський».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що 25.09.2025 р. працівниками Департаменту внутрішньої та економічної безпеки ДП «Ліси України» під час проведення контрольного заходу у Макарівському надлісництві філії «Столичний лісовий офіс» виявлено пні незаконних (самовільних) порубок 11 дерев різних порід та діаметрів у кварталах 13, 22, 23, 33 Ніжиловицького лісництва в адміністративних межах Макарівської селищної ради, а саме: у виділі 17 кварталу 13 Ніжиловицького лісництва виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи «сосна» (сухостійне); у виділі 20 кварталу 22 Ніжиловицького лісництва виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи «дуб» (сухостійне); у виділі 23 кварталу 23 Ніжиловицького лісництва виявлено 2 незаконно зрубаних дерева породи «вільха» (сухостійні); у виділі 1 кварталу 33 - 1 незаконно зрубане дерево породи «дуб» (сухостійне); у виділі 6 кварталу 33 - 1 незаконно зрубане дерево породи «дуб» (сухостійне); у виділі 11 кварталу 33 - 1 незаконно зрубане дерево породи «береза» (сухостійне); у виділі 14 кварталу 33 - 1 незаконно зрубане дерево породи «граб» (сухостійне); у виділі 15 кварталу 33 - 2 незаконно зрубаних дерева породи «дуб, вільха» (сироростучі); у виділі 29 кварталу 33 - 1 незаконно зрубане дерево породи «дуб» (сухостійне).
Прокурор зазначає, що відповідачем, як лісокористувачем, в порушення ст.ст. 19, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України не було забезпечено охорону і збереження лісу від незаконної рубки. У результаті вказаного порушення державі заподіяно шкоду у сумі 748014,40 грн., розраховану згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022 р. «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», яку прокурор, посилаючись на п. 5 ч. 2 ст. 105, ст. 107 Лісового кодексу України, ст. 1166 ЦК України, просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Макарівської селищної ради.
Ухвалою господарського суду Київської області від 21.01.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 17.02.2026 р. 
09.02.2026 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Відповідач звертає увагу суду на те, що Державна екологічна інспекція Столичного округу не є належним позивачем у цій справі, з огляду на те, що Державна екологічна інспекція Столичного округу її посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Інспекція позбавлена можливості щодо пред`явлення до ДП «Ліси України» позову про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, оскільки розрахунок збитків проведено не особами, що здійснюють контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, не на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт порушень, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами. Відповідач вказує, що позовні вимоги не містять доказів, які вказували на неправомірність поведінки відповідача та не вказують які саме дії відповідач повинен був вчинити відповідно до вимог ведення лісового господарства з метою забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок, однак їх не вчинив; доказів невчинення таких дій відповідачем до суду надано не було. На думку відповідача, акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 25.09.2025 р. мали б бути фактично додатком до акта перевірки планового чи позапланового заходу, який проведений не був, а тому ці акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства не можуть бути належним та достатнім доказом встановлення факту правопорушення, як наслідок вини та протиправної поведінки відповідача. Відповідач вказує, що позивачем перекладається відповідальність органу досудового розслідування на постійного лісокористувача, однак відповідач не наділений повноваженнями щодо проведення слідчих дій. За твердженнями відповідача, лісове господарство несе відповідальність лише у разі вчинення ним самим незаконної рубки або у разі допущення ним порушення вимог щодо ведення лісового господарства, водночас відповідач вчасно і в повній мірі здійснював комплекс заходів, спрямованих на охорону та збереження лісів від незаконних рубок відповідно до вимог чинного законодавства.
13.02.2026 р. до господарського суду Київської області засобами електронного зв`язку від позивача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, в якому він повідомляє, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, а також просить розглядати справу № 911/140/26 за наявними в справі матеріалами за відсутності представника Макарівської селищної ради. 
16.02.2026 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від прокурора надійшла відповідь на відзив, в якій він просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Прокурор вказує, що норми законодавчих актів підтверджують, що саме Державна екологічна інспекція Столичного округу уповноважена здійснювати державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, а тому є належним позивачем у даній справі. Прокурор посилається на те, що працівниками державної лісової охорони ДП «Ліси України» не вжито дієвих заходів контролю лісових насаджень від незаконних рубок, внаслідок чого допущено незаконні (самовільні) рубки дерев, тобто, здійснення незаконної (самовільної) рубки 11 дерев діаметрами від 14 до 70 см та здійснення подальших лісосічних операцій: валки дерев, обрізування сучків (гілок) від стовбура, подальше їх розкряжування (розпил на сортименти) деревини на колоди потрібної довжини, трелювання деревини (підтягування сортиментів) до місця навантаження деревини, подальше навантаження на транспортний засіб та вивезення деревини загальним об`ємом більше 10 кубометрів проводилося у денний (світловий) час доби і протягом тривалого часу, що не могло бути залишеним поза увагою державної лісової охорони ДП «Ліси України». Відтак, на переконання прокурора, відповідач – ДП «Ліси України», як постійний лісокористувач, вина якого полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок, та на виконання вимог чинного законодавства повинен відшкодувати завдані його протиправними діями збитки.
16.02.2026 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Ухвалою господарського суду Київської області від 17.02.2026 р. відкладено підготовче засідання на 12.03.2026 р.
10.03.2026 р. до господарського суду Київської області від позивача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, в якому він повідомляє, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі, а також просить розглядати справу № 911/140/26 за наявними в справі матеріалами за відсутності представника Макарівської селищної ради.
12.03.2026 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача просив для підтвердження статусу ДП «Ліси України» як універсального правонаступника припиненого «Макарівське лісове господарство» долучити до матеріалів справи додані до пояснень документи. Вказане клопотання судом задоволено, оскільки на стадії підготовчого провадження виникло питання щодо місця розташування земельної ділянки, на якій відбулась незаконна рубка дерев, а надані докази підтверджують обставини, які визнані сторонами. 
Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.03.2026 р. 
Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2026 р. відкладено судове засідання на 21.04.2026 р.
Прокурор у підготовчих засіданнях та судових засіданнях позовні вимоги підтримав.
Представник позивача-1 у жодне підготовче засідання та судове засідання не з`явився. Позивач-1 про причини неявки представника у підготовчі засідання та судові засідання суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та судових засідань повідомлений належним чином відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується довідками про доставку електронних листів. 
Представник позивача-2 у жодне підготовче засідання та судове засідання не з`явився. Позивач-2 про причини неявки представника у підготовчі засідання та судові засідання суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та судових засідань повідомлений належним чином відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується довідками про доставку електронних листів. Як вже зазначалось, 13.02.2026 р. та 10.03.2026 р. до господарського суду Київської області від позивача-2 надійшли клопотання про розгляд справи без участі представника, в яких він повідомляє, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, а також просить розглядати справу № 911/140/26 за наявними в справі матеріалами за відсутності представника Макарівської селищної ради. 
Представник відповідача у підготовчому засіданні 12.03.2026 р. та у судовому засіданні 21.04.2026 р. проти задоволення позову заперечував. 
Щодо представництва прокуратурою інтересів держави.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до абзаців першого, другого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Згідно з абзацами першим-третім частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
В якості позивача-1 прокурор вказав Державну екологічну інспекцію Столичного округу.
Відповідно до п. ґ) ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 р. № 275, встановлено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (п. 1 Положення № 275).
Одними з основних завдань Держекоінспекції є: реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів (п. 3 положення № 275).
Державна екологічна інспекція Столичного округу є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується, та діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 р. № 18. Повноваження інспекції поширюються на територію міста Києва та Київської області (п. 1 Положення № 18).
Згідно з пп. 5 п. 2 розділу ІІ Положення № 18 інспекція в межах своїх повноважень здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісовому господарстві та лісах.
Таким чином, Державна екологічна інспекція Столичного округу уповноважена здійснювати державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, а тому є належним позивачем у даній справі.
Київська обласна прокуратура звернулась із листом від 24.12.2025 р. № 12/2-1069вих-25 до Державної екологічної інспекції Столичного округу, в якому, посилаючись на незаконну порубку дерев, внаслідок якої завдано шкоду у розмірі 748014,40 грн, просила повідомити прокуратуру чи зверталася Державна екологічна інспекція Столичного округу до суду з позовом до ДП “Ліси України” про стягнення шкоди розміром 748014,40 грн за незаконну рубку 11 дерев у 13,22,23,33 кварталах Ніжиловицького лісництва ДП “Ліси України”, або повідомити про неможливість звернення до суду з вказаних питань з метою вжиття заходів представницького характеру Київською обласною прокуратурою в порядку, визначеному ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”.
У відповідь на лист прокуратури від 24.12.2025 р. № 12/2-1069вих-25 Державна екологічна інспекція Столичного округу листом № 9/6/2-30/3994 від 25.12.2025 р. повідомила, що Інспекція не заперечує щодо пред`явлення Київською обласною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу про стягнення збитків заподіяних державі, внаслідок порушення природоохоронного законодавства за фактом викладеним у листі. Також Інспекція повідомила прокуратуру про те, що у разі подання Київською обласною прокуратурою позовної заяви Інспекцією позовні вимоги будуть підтримані в повному обсязі.
В якості позивача-2 прокурор визначив Макарівську селищну раду.
Згідно з пп. 1 п. б) ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.
Статтею 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Оскільки місцем заподіяння шкоди внаслідок незаконної порубки дерев є Ніжиловицьке лісництво, яке знаходиться в адміністративних межах Макарівської територіальної громади, то органом місцевого самоврядування, до повноважень якого належить здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є Макарівська селищна рада.
Київська обласна прокуратура звернулась із листом від 23.12.2025 р. № 12/2-1067вих-25 до Макарівського селищного голови, в якому, посилаючись на незаконну порубку дерев, внаслідок якої завдано шкоду у розмірі 748014,40 грн, просила повідомити прокуратуру, чи зверталася Макарівська селищна рада до суду з позовом до ДП “Ліси України” про стягнення шкоди розміром 748014,40 грн за незаконну рубку 11 дерев у 13,22,23,33 кварталах Ніжиловицького лісництва ДП “Ліси України”, або повідомити про неможливість звернення до суду з вказаних питань з метою вжиття заходів представницького характеру Київською обласною прокуратурою в порядку, визначеному ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”.
У відповідь на лист прокуратури від 23.12.2025 р. № 12/2-1067вих-25 Макарівська селищна рада листом від 24.12.2025 р. № 03-23/3723 повідомила, що станом на 23.12.2025 р. збитки у розмірі 748014,40 грн до бюджету Макарівської селищної ради не надходили. Також, Макарівська селищна рада повідомила, що вона позбавлена контролюючих повноважень та не в змозі самостійно зібрати всі належні та допустимі докази з метою підготовки позову до суду. Також, у вказаному листі Макарівська селищна рада повідомила що вона не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру Київською обласною прокуратурою в порядку, визначеному ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”. 
Матеріали справи містять листи від 29.12.2025 р. № 12/2-1091вих-25 та № 12/2-1097вих-25 Київської обласної прокуратури, адресовані Державній екологічній інспекції Столичного округу та Макарівському селищному голові, відповідно в яких прокуратура повідомила про те, що Київською обласною прокуратурою підготовлено позовну заяву в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу, Макарівської селищної ради до ДСГП “Ліси України” про стягнення шкоди розміром 748014,40 грн за незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду України, та що вищезазначений позов буде пред`явлено до господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Макарівської селищної ради.
Доказів надання позивачами відповідей на вказані листи прокурора, чи вжиття ними будь-яких заходів реагування, матеріали справи не містять.
Суд враховує, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пунктах 76-81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18:
« 76. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
77. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
78. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
79. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
80. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
81. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.».
Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В контексті викладених положень Закону України «Про прокуратуру» та висновків Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що прокурор належним чином обґрунтував підстави для представництва ним інтересів держави і подав даний позов з дотриманням вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», та повідомив позивачів про звернення з позовною заявою.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з 22.09.2025 р. по 25.09.2025 р. працівниками управління безпеки Департаменту внутрішньої та економічної безпеки ДП “Ліси України” ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з відома начальника Макарівського надлісництва Жука С.В., у присутності посадових осіб надлісництва, проведено контрольний захід щодо правильності ведення лісового господарства, за результатами якого складено акт від 25.09.2025 р. 
Із вказаного акта вбачається, що на території Ніжиловицького лісництва (лісничий ОСОБА_9 ) виявлено незаконну рубку дерев, а саме:
квартал 13 виділ 17 (Цезарівський заказник) виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи сосна (сухостійне), обсягом 3,37 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 153171,20 грн.;
квартал 22 виділ 20 виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи дуб (сухостійне), обсягом 1,07 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 68387,20 грн.;
квартал 23 виділ 23 виявлено 2 незаконно зрубаних дерева породи вільха (сухостійні), обсягом 1,56 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 124090,40 грн.;
квартал 33 виділ 1 виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи дуб (сухостійне), обсягом 1,01 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 68387,20 грн.;
квартал 33 виділ 6 виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи дуб (сухостійне), обсягом 1,32 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 93811,20 грн.;
квартал 33 виділ 11 виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи береза (сухостійне), обсягом 0,71 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 55703,20 грн.;
квартал 33 виділ 14 виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи граб (сухостійне), обсягом 0,11 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 5784,80 грн.;
квартал 33 виділ 15 виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи дуб (сироростуче), обсягом 0,102 куб. м. та 1 незаконно зрубане дерево породи вільха (сироростуче), обсягом 0,78 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 122976, 00 грн.;
квартал 33 виділ 29 виявлено 1 незаконно зрубане дерево породи дуб (сухостійне), обсягом 0,85 куб. м., розмір шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою становить 55703,20 грн.;
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що відповідачем, як лісокористувачем, в порушення ст.ст. 19, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України не було забезпечено охорону і збереження лісу від незаконної рубки, в результаті чого державі заподіяно шкоду у сумі 748014,40 грн.
Згідно з абз. 1 ст. 3 Лісового кодексу України лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.
Згідно зі ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів.
Статтею 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу (ч. 5 ст. 86 Лісового кодексу України).
Статтею 89 Лісового кодексу України визначено, що охорону і захист лісів на території України здійснює, зокрема, лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.
Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів, зокрема, від незаконних рубок (ст. 90 Лісового кодексу України).
Статтею 93 Лісового кодексу України передбачені завдання контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів. Зокрема, такими завданнями є запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.
За змістом п. 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.
Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ст. 107 Лісового кодексу України).
Отже організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.
Отже цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 920/1106/17 та від 30.11.2021 у справі № 926/2174/20.
17.12.2020 року Макарівська селищна рада прийняла рішення № 18-02-VІІІ «Про початок реорганізації Кодрянської селищної, Андріївської, Борівської, Великокарашинської, Гавронщинської, Забуянської, Колонщинської, Комарівської, Копилівської, Королівської, Липівської, Людвинівської, Маковищанської, Мар`янівської, Мотижинської, Наливайківської, Небелицької, Ніжиловицької, Пашківської, Плахтянської, Рожівської, Ситняківської, Фасівської, Червонослобідської, Юрівської сільських рад шляхом приєднання до Макарівської селищної ради».
02.07.2021 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис № 1003401120011000646 про державну реєстрацію припинення Ніжиловицької сільської ради (код 04362390, місцезнаходження: 08021, Київська обл., Макарівський р-н, село Ніжиловичі, вул.Першотравнева, будинок 4-А) в результаті реорганізації.
Тобто, Макарівська селищна рада (код 04362183), що розміщена в адміністративному центрі сформованої Макарівської селищної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, обраних розформованими територіальними громадами, у тому числі - Ніжиловицької сільської ради (код 04362390).
Земельна ділянка (квартал 13, 22, 23, 33 Ніжиловицького лісництва ДП “Макарівський лісгосп”), на якій виявлено факт незаконної порубки дерев, знаходиться на території Ніжиловицької сільської ради, правонаступником якої є Макарівська селищна рада, що вбачається з планшету № 2 та планшету № 4 лісовпорядкування Ніжиловицького лісництва ДП “Макарівський лісгосп” за матеріалами лісовпорядкування 2014 р.
15.03.2010 р. начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області Чабановим О.І. затверджено, а 27.04.2010 р. начальником обласного лісового та мисливського господарства Цибулько В.А. та директором ДП “Макарівське лісове господарство Рижук В.С. погоджено Положення про ландшафтний заказник місцевого значення “Цезарівський”.
Відповідно до п. 1.1. положення ландшафтний заказник місцевого значення "Цезарівський" оголошено рішенням XVI сесії ХХІ скликання Київської обласної ради від 10.03.1994 р. “Про оголошення нововиявлених та резервування цінних для заповідання територій, об?єктів природно-заповідного фонду місцевого значення".
Згідно з п. 1.2. положення заказник "Цезарівський", загальною площею 475,0 га, розташований в адміністративних межах Ніжиловицької сільської ради Макарівського району Київської області на території Державного підприємства „Макарівське лісове господарство", Ніжиловицького лісництва - кв. 2, 13, 14, 22, 23, 24, 25, 33 (входять всі виділи).
Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України і охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання (п. 1.3. положення).
Відповідно до п. 1.4. положення територія, оголошена заказником, не вилучається з користування ДП “Макарівське лісове господарство", яке здійснює на ній свою діяльність згідно з діючим положенням, інших нормативних документів, несе відповідальність за додержання встановленого заповідного режиму заказника.
Пунктом 1.5. положення передбачено, що межі заказника виносяться в натуру із встановленням державних межових, інформаційних знаків, інформаційних щитів. Його контури наносяться на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування з детальною характеристикою в таксаційних описах. Вирішення цих питань покладається на ДП „Макарівське лісове господарство".
Відповідно до п. 3.2. положення заказник охороняється ДП “Макарівське лісове господарство” та утримується на його кошти.
Юридичні та фізичні особи зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну заказнику, в розмірі і порядку, що встановлюються чинним законодавством України (п. 3.5. положення).
Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області Міністерства охорони навколишнього природного середовища України видано Державному підприємству «Макарівське лісове господарство» охоронне зобов`язання, зареєстроване за № ЗЛандМ 7-563 від 23.02.2009 р. в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Київській області.
Цим охоронним зобов`язанням Державному підприємству «Макарівське лісове господарство» передано під охорону ландшафтний заказник місцевого значення “Цезарівський” загальною площею 475,00 га у межах ДП “Макарівське лісове господарство” Ніжиловицького лісництва - кв. 2, 13, 14, 22, 23, 24, 25, 33 (входять всі виділи) в адміністративних межах Ніжиловицької сільської ради Макарівського району.
Землекористувач ДП “Макарівське лісове господарство” забезпечує додержання вимог заповідного режиму на території Ландшафтного заказника місцевого значення “Цезарівський”.
Відповідно до розділу “Заповідний режим” охоронного зобов`язання на території заказника забороняються, зокрема рубки головного користування та прохідні рубки.
Наказом від 28.10.2022 р. № 937 Державного агентства лісових ресурсів України «Про припинення Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення», зокрема припинено Державне підприємство «Макарівське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», яке є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» (п. п. 1, 8 Наказу).
Наказом від 09.01.2023 р. № 65 Державного агентства лісових ресурсів України затверджено передавальний акт Державного підприємства «Макарівське лісове господарство».
Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України).
Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» здійснено 12.04.2023 р., про що здійснено відповідний запис № 1003401120026000189 в Реєстрі.
Також з інформації, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що правонаступником Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» (код 00992160) є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (код 44768034).
Отже територія, на якій виявлено факт незаконної рубки дерев, на підставі охоронного зобов`язання, яке зареєстроване за № ЗЛандМ 7-563 від 23.02.2009 р. в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Київській області, перебувала у користуванні та під охороною Державного підприємства “Макарівське лісове господарство», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», та знаходиться в адміністративних межах Бучанського району.
Відповідно до п. 3.2 Статуту Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 24.06.2025 р. № 206, основними напрямами діяльності підприємства є забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу (пп. 3.2.2); запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства, а також використання лісових ресурсів і мисливських тварин (пп. 3.2.3).
Пунктом 4.6 Статуту встановлено, що підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно із законодавством.
Земельна ділянка, на якій виявлено факт незаконної рубки дерев, знаходиться в адміністративних межах Макарівської селищної територіальної громади та перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України», зокрема філії «Столичний лісовий офіс», що не заперечується сторонами.
Пунктом 2.1 Положення про філію «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України», затвердженого наказом від 04.04.2025 р. №764, передбачено, що філія створена зокрема з метою ведення на землях, закріплених за філією, лісового господарства, охорони, захисту, невиснажливого раціонального використання та відтворення лісів.
Предметом діяльності Філії є забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок; запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства (п.2.2.2, 2.2.3).
Отже саме на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», як на землекористувача земельної ділянки, на якій відбулась незаконна рубка одинадцяти дерев, та його працівників, покладений обов`язок проведення заходів щодо збереження лісонасаджень від самовільних рубок, за неналежне виконання якого останній має нести встановлену чинним законодавством відповідальність.
Як вже зазначалось, у період з 22.09.2025 р. по 25.09.2025 р. працівниками управління безпеки Департаменту внутрішньої та економічної безпеки ДП “Ліси України” ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з відома начальника Макарівського надлісництва Жука С.В., у присутності посадових осіб надлісництва, проведено контрольний захід щодо правильності ведення лісового господарства, за результатами якого складено акт від 25.09.2025 р. 
Із вказаного акта вбачається, що на території Ніжиловицького лісництва (лісничий ОСОБА_9 ) виявлено незаконну рубку одинадцяти дерев.
Отже акт, складений посадовими особами органу лісового господарства, до яких відноситься відповідач, є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження факту вчинення порушення лісового законодавства.
У постанові від 24.02.2021 р. у справі № 906/366/20 Верховний Суд дійшов висновків про те, що матеріали перевірки, за результатом яких встановлено лісопорушення працівниками лісокористувача, є достатніми та належними доказами.
Враховуючи викладене, акт від 25.09.2025 р., складений за результатами проведення контрольного заходу у Макарівському надлісництві філії “Столичний лісовий офіс”, та вказані в ньому розрахунки завданих збитків, є належним та допустимим доказом вчинення протиправного діяння у вигляді незаконної вирубки лісу.
Як встановлено судом, предметом діяльності Філії “Столичний лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» серед іншого є забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок.
Викладене свідчить про те, що відповідач здійснює управлінські, організаційно-розпорядчі та господарські заходи з організації належної охорони лісу та недопущення самовільних та незаконних рубок на території лісового фонду підприємства.
Однак, факт вчинення вказаного правопорушення свідчить про те, що такі заходи не були достатніми і не змогли забезпечити збереження лісу відповідачем.
Таким чином, наведені обставини у їх сукупності є належним підтвердженням протиправної поведінки відповідача, яка полягає у незабезпеченні працівниками підприємства належної охорони і захисту лісів від незаконної порубки на підвідомчій відповідачу території.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 88 постанови від 13.05.2020 р. у справі № 9901/93/19 дійшла висновку, що виходячи з вимог частини другої статті 19, статей 63 і 86 Лісового кодексу України, з урахуванням правової позиції, викладеної в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09 серпня та 19 вересня 2018 року у справах № 909/976/17, 925/382/17, лісокористувач є не потерпілою, а навпаки, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок незаконної порубки лісу, перед державою як власником лісових ресурсів.
Адже в цьому випадку вина лісокористувача полягає у протиправній бездіяльності щодо невжиття належних заходів захисту й охорони лісових насаджень. Таким чином, право на відшкодування шкоди, завданої самовільним вирубуванням лісу, має держава, цивільно-правову відповідальність перед якою несуть безпосередні винуватці порубки нарівні з лісокористувачами.
Отже цивільно-правову відповідальність за порушення природоохоронного законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів, а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні їх працівниками та не перешкоджанні незаконному вирубуванню лісових насаджень, внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев невстановленими особами.
Отже прокурором було доведено протиправну поведінку відповідача, яка полягає у незабезпеченні належної охорони і захисту лісів від незаконної вирубки на підвідомчій йому території.
При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.
Вищевказана позиція у справах даної категорії, ще раз підтверджена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.02.2021 р. у справі № 906/366/20, в якій Верховний Суд вчергове зазначив, що визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев, при цьому не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування.
Статтею 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, серед іншого, передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Положеннями статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, в розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: 1) неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду зокрема підстав невиконання завдавачем шкоди покладених на нього обов`язків; 2) наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; 4) вина особи, що завдала шкоду.
Враховуючи вимоги статті 1166 Цивільного кодексу України у вирішенні спору про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
Як встановлено судом, факт порушення лісового законодавства незаконної рубки дерев підтверджується актом від 25.09.2025 р., складеним за результатами проведення контрольного заходу у Макарівському надлісництві філії “Столичний лісовий офіс” працівниками управління безпеки Департаменту внутрішньої та економічної безпеки ДП “Ліси України” ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з відома начальника Макарівського надлісництва Жука С.В., у присутності посадових осіб надлісництва.
Отже факт самовільної рубки дерев було встановлено безпосередньо працівниками ДП «Ліси України». 
Виявлене посадовими особами Філії “Столичний лісовий офіс”Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме рубка одинадцяти дерев була здійснена на території (13, 22, 23, 33 квартали), підвідомчій постійному лісокористувачу Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України».
Оскільки відповідачем не надано жодних доказів відсутності його вини та вчинення ним дій, спрямованих на збереження та охорону лісів та недопущення самовільної рубки лісу, створення сприятливих умов щодо охорони лісу та недопущення самовільної (незаконної) рубки невідомими особами на наданих відповідачу в користування земельних ділянках, суд дійшов висновку про наявність складу цивільного правопорушення.
На підтвердження розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної вирубки дерев, прокурор надав розрахунки розміру шкоди, заподіяної порушенням лісового законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту у кварталі 13 виділі 17, кварталі 22 виділі 20, кварталі 23 виділі 23, кварталі 33 виділі 1, кварталі 33 виділі 6, кварталі 33 виділі 11, кварталі 33 виділі 14, кварталі 33 виділі 15, кварталі 33 виділі 29 Ніжиловицького лісництва Макарівського надлісництва філії “Столичний лісовий офіс” ДП “Ліси України”, проведені начальником відділу охорони і захисту лісів Філії «Столичний лісовий офіс» Валентином Чалим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 р. № 575, відповідно до яких розмір збитків за одинадцять зрублених дерев загалом становить 748014,40 грн. (153171,20 грн квартал 13 виділ 17; 68387,20 грн квартал 22 виділ 20; 124090,40 грн квартал 23 виділ 23; 68387,20 грн квартал 33 виділ 1; 93811,20 грн квартал 33 виділ 6; 55703,20 грн квартал 33 виділ 11; 5784,80 грн квартал 33 виділ 14; 122976,00 грн квартал 33 виділ 15; 55703,20 грн квартал 33 виділ 29).
З акта від 25.09.2025 р., складеного за результаами проведення контрольного заходу у Макарівському надлісництві філії “Столичний лісовий офіс”, також вбачається, що розмір шкоди внаслідок незаконно зрубаних одинадцяти дерев в Ніжиловицькому лісництві становить 748014,40 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 р. № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» затверджено спеціальні такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду внаслідок, зокрема незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту.
Крім того, вказаною постановою затверджено Порядок проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами.
Пунктом 1 вказаної постанови встановлено, що розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду, обчислюється з урахуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) та коефіцієнта, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду за встановленою формулою:
Ні = (Нп х І / 100) х 10, де:
Ні - розмір шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду у поточному році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю;
Нп - такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду за одну одиницю, встановлена у додатках 1-12 до постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 р. № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», гривень;
І - індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік, відсотків;
10 - коефіцієнт, яким визначається особлива природоохоронна цінність територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
У разі привласнення буреломних, вітровальних дерев, а також самовільного вирубування сухостійних дерев розмір шкоди обчислюється за цією таксою, зменшеною у два рази (п. 6 примітки до додатку 1 постанови № 575).
Як встановлено судом, з акта від 25.09.2025 р. та розрахунків розміру шкоди вбачається, що виявлено незаконну рубку дерев, а саме: у кварталі 13 виділі 17 одне дерево породи сосна (сухостій) діаметром 70 см; у кварталі 22 виділі 20 одне дерево породи дуб (сухостій) діаметром 38,1-42 см; у кварталі 23 виділі 23 два дерева породи вільха (сухостій) діаметром 34,1-38 та 38,1- 42 см; у кварталі 33 виділі 1 одне дерево породи дуб (сухостій) діаметром 38,1-42 см; у кварталі 33 виділі 6 одне дерево породи дуб (сухостій) діаметром 46,1-50 см; у кварталі 33 виділі 11 одне дерево породи береза (сухостій) діаметром 34,1- 38 см; у кварталі 33 виділі 14 одне дерево породи граб (сухостій) діаметром 14,1- 18 см; у кварталі 33 виділі 15 одне дерево породи дуб (живе) діаметром 14,1- 18 см та одне дерево породи вільха (живе) діаметром 34,1-38 см; у кварталі 33 виділі 29 одне дерево породи дуб (сухостій) діаметром 34,1- 38 см.
Наявний в матеріалах справи розрахунок розміру шкоди, заподіяної порушенням лісового законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту, здійснений з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 р. № 575 (з додатками) та є арифметично правильним.
Контррозрахунку розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної вирубки лісу відповідачем до суду не надано, наявний в матеріалах справи розрахунок не спростовано.
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується склад цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка відповідача, яка виражається в неналежному виконанні своїх обов`язків щодо охорони та захисту лісу та об`єкту природно-заповідного фонду; розмір шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу, обрахований відповідно до чинних Такс, затверджених Постановою від 10.05.2022 р. № 575; безпосередній причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача, оскільки шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства; а також вина відповідача, що полягає в протиправній бездіяльності та неперешкоджанні його посадовими особами незаконному вирубуванню лісових насаджень та порушенню природно-заповідного режиму.
Доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, судом відхиляються з огляду на те, що обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами. Відповідач мав можливість і повинен був здійснювати належний комплекс заходів з контролю за підконтрольною йому територією, де виявлено незаконну вирубку, проте не здійснював належних заходів з охорони лісу.
Твердження відповідача про про те, що акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства не може бути належним та достатнім доказом встановлення факту правопорушення, судом також відхиляються, оскільки факт самовільної рубки дерев було встановлено безпосередньо працівниками ДП «Ліси України». У зв`язку з чим подальші заперечення відповідача про неналежність доказів за наявності факту заподіяння шкоди і встановлення такого факту безпосередньо уповноваженими особами відповідача, що останнім не заперечується, свідчить про суперечливу поведінку.
Отже вимоги прокуратури про стягнення з відповідача 748014,40 грн шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу, є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Приписами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
За змістом пп. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 р. № 215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку.
Оскільки незаконну рубку вчинено в адміністративних межах Макарівської територіальної громади Київської області, то заподіяну шкоду належить стягувати за місцем заподіяння шкоди, відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» на казначейський рахунок спеціального фонду за реквізитами рахунку сільської ради згідно коду бюджетної класифікації. В означеному випадку це грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, код класифікації доходів 24062100.
Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, місто Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9 А, код 44768034) на користь держави в особі Макарівської селищної ради (08001, Київська обл., Бучанський р-н, селище Макарів, вул.Димитрія Ростовського, будинок 30, код 04362183) 748014,40 грн (сімсот сорок вісім тисяч чотирнадцять грн 40 коп.) шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу.
2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, місто Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9 А, код 44768034) на користь Київської обласної прокуратури (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, код 02909996) 11220,22 грн (одинадцять тисяч двісті двадцять грн 22 коп) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено 15.07.2026 р.

Суддя О.О. Рябцева