П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.07.2026 | Справа №607/14137/26 Провадження №3/607/4212/2026

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ст. 185 КУпАП.
Як вбачається із протоколу адміністративне правопорушення серії ВАД №849406 від 13.06.2026, 13.06.2026 близько 08:17 год в м. Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 22, гр. ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського ОСОБА_2 при виконанні службових обов`язків, а саме не придявляв документи для встановлення особи, за що відповідальність передбачена ст. 185 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №849406 від 13.06.2026 ОСОБА_1  притягується до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1  вину у вчиненні правопорушення не визнав. Згідно із письмовими поясненнями, вказав, що вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не визнаю повністю з огляду на повну безпідставність та незаконність дій співробітників поліції. 13.06.2026 року о 08:17 год його було зупинено інспекторами патрульної поліції, які звинуватили його у переході дороги у невстановленому місці. Він не відмовлявся встановити свою особу чи надати документи, а лише попросив інспектора виконати вимоги ст. 251КУпАП та пред`явити докази мого порушення. Замість надання доказів, роз`яснення його прав чи проведення законного розгляду справи, інспектор безпідставно застосував до нього фізичну силу та спецзасоби (кайданки). Факт відсутності злісної непокори з мого боку та протиправність дій поліції повністю підтверджується безперервним відеозаписом з його особистого мобільного телефону, на якому зафіксовано діалог: Поліцейський: „Якщо ви не виконаєте мою ЗАКОННУ вимогу, до вас буде застосований спецзасіб кайданки" Позивач: „Дайте мені відповідь на питання, чому ви хочете мої документи?" Поліцейський: „Ви вчинили адміністративне правопорушення" Позивач: „Я можу подивитися докази?" Поліцейський: „Добре... Руки за спину!!!'. Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору виключно ЗАКОННОМУ розпорядженню або вимозі поліцейського. Оскільки інспектор відмовився надати будь-які докази порушення на місці події, його вимога була незаконною, а отже, в моїх діях повністю відсутній склад правопорушення. Крім того, під час затримання поліцією було грубо порушено ст. 261 КУпАП — йому не було вручено копію протоколу про адміністративне затримання. 
З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Повноваження працівника поліції встановлено Законом України «Про Національну поліцію», який, зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції. Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. 
Відтак відповідно до ст. 185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Разом з цим, зміст статті 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.
Відповідно до ст.251КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №849406 від 13.06.2026; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції; протокол АЗ №140139 про адміністративне затримання за ст.ст.261, 262 КУпАП від 13.06.2026; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7364146 від 13.06.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП; рапорт поліцейського взводу 2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській обл. ДПП сержанта поліції М. Каваліра від 13.06.2026.
ОСОБА_1 також надано відеозапис, який містить відомості щодо подій 13.06.2026 року, та який було записано ОСОБА_1 на мобільний телефон. 
При розгляді справи суд також враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладено на суд. Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Рішенням начальника управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП майора поліції Шевчука Богдана Богдановича від 09.07.2026, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7364146 від 13.06.2026 за ч.1 ст. 127 КУпАП винесену поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Каваліром Максимом Володимировичем, стосовно гр. ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень – скасовано, а справу про адміністративне правопорушення – направлено на новий розгляд. 
Правові позиції щодо підстав пред`явлення документів особою працівнику поліції висловлені, зокрема, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 по справі №161/7068/16-а. Також, суд відзначає, що оцінку подібним фактичним обставинам надано у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 року у справі №512/929/24.
Так, у матеріалах справи відсутні докази того, що працівником поліції належним чином зафіксовано та доведено належними і допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 ПДР України.
Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
За таких обставин, у даному випадку доказами у справі не підтверджується наявність злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків про надання документів для встановлення особи ОСОБА_1 , який неодноразово звертався до працівників поліції з приводу причини необхідності пред`явити документи та надання будь-яких доказів вчинення ним правопорушення, що підтверджується відомостями, які містяться у відеозаписі, наявному у матеріалах справи.
Враховуючи наведене, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні, суд приходить до переконання, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, у діяннях ОСОБА_1  не підтверджується доказами у справі. 
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
За даних обставин, вважаю, що провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9, 185, 247, 251, 252, 256, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП – закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя          Дуда О.О.