ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21211/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання: Іванченко М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 року (суддя Врона О.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 05.12.2025 року) в справі №160/21211/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Лего» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:
22.07.2025 року ТОВ Фірма «Лего» (далі по тексту – позивач або товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач або ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.06.2025р. №0339700705.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 року позовні вимоги задоволено. 
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб`єкти господарювання ТОВ «Юртрейд Маркет», ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна», які є контрагентами позивача, у своїй діяльності не створюють реальних дій по переданню у власність позивача товарів, не могли здійснити операцію постачання через відсутність матеріалів та найманих працівників, не могли надавати послуги підряду у зв`язку з відсутністю потужностей та найманих працівників. ТОВ Фірма «Лего» не має права на віднесення до складу податкового кредиту вартості отриманих товарів в наступних податкових періодах по взаємовідносинам з ТОВ «Юртрейд Маркет», ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна». Апелянт вказував, що господарські операції позивача з контрагентами не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності підприємств. Апелянт вважав, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Позиція відповідача полягає в тому, що позивачем протягом перевіряємого періоду включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість не підтверджені відповідними первинними документами. Податкове законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками податків, проте у разі встановлення обставин, які спростовують реальність здійснення господарської операції, отримана податкова вигода, у даному випадку позивачем, у вигляді права на податковий кредит є безпідставною. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вказувало, що встановило, що ТОВ «Юртрейд Маркет», ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна» формують для інших платників податків схемний податковий кредит у схемі ухилення від оподаткування за рахунок оформлення нереальних операцій. Встановлено відсутність у контрагентів рухомого та не рухомого майна, зареєстрованих договорів на оренду земельних ділянок чи нерухомості. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагенти позивача є платниками податків та спроможні здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів постачання зерна. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами - є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Юртрейд Маркет», ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна», по відносинам з яким сформовано податкові показники, що зрештою відображено позивачем в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок». Суд першої інстанції вказував, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку є подальше використання придбаних товарів чи послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку. Отримані від контрагентів товари були використані позивачем. Податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарської операції з даним суб`єктом господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди. 
Встановлено, що співробітниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з 21.04.2025 року по 25.04.2025 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Фірма «Лего» з питань податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт № 2015/04-36-07-05/23374418 від 02.05.2025 року. Висновками акту вказано про порушення норм податкового законодавства: п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, завищено податковий кредит на загальну суму 1358615,79 грн. Висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства в акті перевірки вмотивовано тим, що господарські операції з контрагентами ТОВ «Юртрейд Маркет», ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна» не спричинили настання реальних правових наслідків, з огляду на те, що такі операції, на думку контролюючого органу, фактично не відбувались та мають формальний характер з огляду на непідтвердження джерела походження придбаних позивачем у вказаних постачальників товарів, надання послуг підряду фактично не відбулось, оформлення первинних документів по вказаних операціях, які не опосередковувались реальним рухом активів між позивачем та вказаними контрагентами.
ТОВ Фірма «Лего» було подано до ГУ ДПС заперечення на висновки акту перевірки. 
Встановлено, що на підставі акту № 2015/04-36-07-05/23374418 від 02.05.2025 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області 17.06.2025 року винесено податкове повідомлення-рішення № 0339700705, яким збільшено суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1698270,00 грн., з яких за основним платежем 1358616,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 339654,00 грн. 
Відповідно до матеріалів справи 17.08.2017 між ТОВ «Юртрейд Маркет» (постачальник) та ТОВ Фірма «Лего» (покупець) укладено договір поставки №170817, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. 
До матеріалів справи долучено видаткові накладні на поставлений ТОВ «Юртрейд Маркет» товар № 94.38 від 29.11.2018 року, № 94.51 від 30.11.2028 року, № 94.16 від 26.11.2028 року, № 93.80 від 19.11.2018 року, 93.79 від 19.11.2018 року, № 93.35 від 02.11.2018 року, № 93.58 від 13.11.2018 року, № 93.44 від 07.11.2018 року, № 93.45 від 08.11.2018 року, № 93.50 від 09.11.2018 року, № 92.74 від 10.10.2018 року, № 93.61 від 13.11.2018 року, № 93.67 від 15.11.2018 року, № 93.55 від 12.11.2018 року, № 93.52 від 09.11.2018 року, № 93.46 від 08.11.2018 року, № 94.12 від 26.11.2018 року, № 94.30 від 28.11.2018 року, № 94.26 від 27.11.2018 року, № 93.66 від 14.11.2018 року, № 94.34 від 28.11.2018 року, № 94.50 від 30.11.2018 року, № 94.49 від 30.11.2018 року, № 94.47 від 30.11.2018 року, № 94.35 від 29.11.2018 року, № 94.31 від 28.11.2018 року, № 94.13 від 26.11.2018 року.
Надано виписані рахунки на оплату № 825 від 31.07.2018 року, № 1156 від 12.11.2018 року, № 1049 від 19.10.2018 року, № 1029 від 10.10.2018 року, № 916 від 29.08.2018 року, № 914 від 29.08.2018 року, № 980 від 24.09.2018 року, № 1032 від 17.10.2018 року, № 918 від 29.08.2018 року, № 1275 від 29.11.2018 року, № 1273 від 29.11.2018 року, № 1271 від 29.11.2018 року, № 1223 від 21.11.2018 року.
Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Юртрейд Маркет» за результатами виконання договору, сформувало податкові накладні, які мають необхідні реквізити та які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішеннями про реєстрацію.
ТОВ Фірма «Лего» здійснило оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що між ТОВ «Отари» (виконавець) та ТОВ Фірма «Лего» (замовник) укладено договори підряду, за умовами яких виконавець зобов`язується виконати будівельно-монтажні послуги, замовник зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх виконання. Між сторонами договору підписувались заяви на виконання робіт, довідки вартості виконаних робіт.
ТОВ «Отари» за результатами виконання договорів, сформувало податкові накладні, які мають необхідні реквізити та які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішеннями про реєстрацію.
До матеріалів справи долучено підписані ТОВ «Отари» та ТОВ Фірма «Лего» акти прийому передачі матеріалів. 
ТОВ Фірма «Лего» здійснило оплату за отримані послуги підряду, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що між ТОВ «Аркада-Дніпро» (виконавець) та ТОВ Фірма «Лего» (замовник) укладено договори підряду, за умовами яких виконавець зобов`язується виконати будівельно-монтажні послуги, замовник зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх виконання. Між сторонами договору підписувались заяви на виконання робіт, довідки вартості виконаних робіт.
Надано сформовані ТОВ «Аркада-Дніпро» та зареєстровані у реєстрі податкові накладні. 
До матеріалів справи долучено підписані ТОВ «Аркада-Дніпро» та ТОВ Фірма «Лего» акти прийому передачі матеріалів. 
ТОВ Фірма «Лего» здійснило оплату за отримані послуги підряду, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що між ТОВ «Маклон Торг Груп» (виконавець) та ТОВ Фірма «Лего» (замовник) укладено договори підряду, за умовами яких виконавець зобов`язується виконати будівельно-монтажні послуги, замовник зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх виконання. Між сторонами договору підписувались заяви на виконання робіт, довідки вартості виконаних робіт.
Надано сформовані та зареєстровані у реєстрі податкові накладні. 
До матеріалів справи долучено підписані ТОВ «Маклон Торг Груп» та ТОВ Фірма «Лего» акти прийому передачі матеріалів. 
Надано докази того, що ТОВ Фірма «Лего» здійснило оплату за отримані послуги підряду, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.
20.04.2020 року між ТОВ «Локарус Україна» (виконавець) та ТОВ Фірма «Лего» (замовник) укладено договір надання послуг спецтехніки № 25, за умовами яких виконавець зобов`язується надати послуги спецтехніки на об`єктах будівництва згідно заявок замовника, замовник зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх виконання. Між сторонами договору підписувались заяви на виконання робіт, довідки вартості виконаних робіт.
ТОВ «Локарус Україна» за результатами виконання договорів підряду, сформувало податкові накладні, які мають необхідні реквізити та які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішеннями про реєстрацію.
До матеріалів справи долучено акти надання послуг підписані ТОВ «Локарус Україна» та ТОВ Фірма «Лего». 
Також надано докази того, що ТОВ Фірма «Лего» здійснило оплату за отримані послуги підряду, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.
У якості доказів використання отриманих послуг підряду та спецтехніки від ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна», позивач долучає до справи відповідні докази. Надано докази будівництва об`єктів у м. Івано-Франківськ, м. Кременчук та у м. Києві, використання будівельних матеріалів та послуг підряду. 
ТОВ Фірма «Лего» пояснює, що є будівельною компанією, яка здійснює будівництво на території всієї України, переважно це будівництво магазинів мережі «АТБ», та на період, який є предметом спору здійснювало одночасно будівництво декількох магазинів мережі «АТБ», у різних містах України, що не можливо без залучення сторонніх підрядних та субпідпрядних організацій. Позивач у період, в який проводилась податкова перевірка ГУ ДПС у Дніпропетровській області, здійснював одночасно будівництво декількох магазинів мережі «АТБ» у різних регіонах України, що підтверджується договорами генерельного підряду, актами виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2В; довідками про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 та іншими документами, копії яких долучені до матеріалів справи. Взяті позивачем зобов`язання перед Генеральним Замовником, підприємствами групи компаній Корпорацій «АТБ», настільки були об`ємними та багатозадачними, специфічними та складними у технологічному плані, що у обов`язковому порядку для їхнього своєчасної і якісної реалізації вимагали участі сторонніх спеціалізованих організацій(підрядних та субпідрядних).
Позивач пояснює, що через великий обсяг будівельних робіт, враховуючи, що площа магазинів мережі «АТБ» у середньому сягає від 1000 до 1500 квадратних метрів, позивачем залучались підрядні та субпідрядні організації та на загальнобудівельні та оздоблювальні роботи.
Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.
Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. 
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Суд вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.
Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 – 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари (насіння соняшника), наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.
Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що контрагенти позивача на момент виконання договорів були зареєстровані як платники податку на додану вартість, мали право виписувати податкові накладні. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які був укладені між позивачем та ТОВ «Юртрейд Маркет», ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна» щодо постачання будівельних матеріалів, отримання послуг підряду – не визнані судом недійсними або розірвані з ініціативи сторін. Податковий орган не наділений правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень. 
Завершальною ознакою по виконанню договорів є передача товару, реальне отримання послуг, та оплата за товар та послуги. ТОВ Фірма «Лего» отримало товар (будівельні матеріали), отримало замовлені послуги, згідно договорів ТОВ «Юртрейд Маркет», ТОВ «Аркада Дніпро», ТОВ Отари», ТОВ «Маклон Торг Груп», ТОВ Локарус Україна», здійснило оплату, тобто ланцюг обороту товару, руху активів виконано. 
Матеріали справи підтверджують реальність здійснення контрагентами позивача господарських відносин, виконання договорів. Головною ознакою по комерційній корисності від придбаного товару є його використання у своїй власній діяльності. Витрати, здійсненні позивачем як засіб оплати за отриманий від контрагентів товар підтверджуються копіями платіжних доручень. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, у процесі отримання а потім використання товару, майновий стан та наявність активів у позивача змінювалась.
Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 року в справі №160/21211/25 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова