Справа №604/921/26
Провадження №2/604/672/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року селище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого – судді       Сташківа Н.Б.,
за участю: секретаря судового засідання     Крупи А.А.,
розглянувши в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,
В С Т А Н О В И В:

В серпні 2026 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Однак після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2026 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
У підготовче засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Підволочиська селищна рада не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.
Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 
Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно копії заповіту від 03 грудня 2016 року, посвідченого старостою сіл Супранівка, Росохуватець, Коршилівка Підволочиської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі за №13-3, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті все своє майно (рухоме та нерухоме), де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те що буде належати їй на день смерті і нащо вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 26 грудня 2017 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце смерті: село Галущинці Підволочиського району Тернопільської області. 
Згідно копії листа приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Коломійчука О.І. №64/02-14 від 01 липня 2026 року, ОСОБА_1 зверталась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, АДРЕСА_1 , однак нотаріусом з`ясовано, що правові документи, які б підтверджували право власності померлої ОСОБА_2 на вказаний вище будинок відсутні та її право власності не зареєстровано. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок видати свідоцтво про право власності неможливо. Крім того нотаріусом встановлено, що 25 травня 2018 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Коломійчуком О.І. було заведено спадкову справу №83/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 25 травня 2018 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та вона є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .
Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Супранівської сільської ради №1 від 30 січня 2001 року «Про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» виданого архівним відділом Тернопільської РВА Тернопільської області 14 липня 2026 року за №06/5-18-1032, в якому вказано, що згідно додатку до рішення виконкому №1 від 30 січня 2001 року «Список дворів якими встановлюється факт права власності на житлові будинки» в АДРЕСА_1 вказана ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .
Згідно інформації БТІ Підволочиського району №192 від 11 червня 2026 року, будинок, загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , у графі «Документи на підставі яких підтверджується право власності» вказано «Право власності не зареєстровано». Роком будівництва житлового будинку вказаний 1960 рік.
Згідно копії довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №192 від 11 червня 2026 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , в графі «Підстава виникнення права власності» вказано «Право власності не зареєстровано». 
З копії технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 42,2 кв.м, з них: житлова 26,4 кв.м., допоміжна 15,8 кв.м.
Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною 1статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла, вона є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину, також ОСОБА_1 зверталась до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , однак нотаріусом вказано, що видача такого свідоцтва є неможливою через відсутність необхідних правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. 
Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.
Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.
Оскільки спадкодавець – ОСОБА_2 за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за заповітом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду. 
Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.81, 89, 247, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.328,392,1216,1218,1261,1268,1269,1270ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м, з них: житлова площа 26,4 кв.м., допоміжна площа 15,8 кв.м.,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Б. Сташків