ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 р. 	Справа № 440/1189/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький колісний завод» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 (головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039) по справі № 440/1189/26
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
до  Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький колісний завод»   
про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький колісний завод» (далі – відповідач), в якому просило суд: 
- стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 94 129,40 грн невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1 у розмірі 24623,62 грн, списком №2 у розмірі 69505,78 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не було відшкодовано фактичні витрати на виплату та доставку пільгової пенсії, призначених на пільгових умовах за період з 01.01.2026 по 31.01.2026 за Списком №1 – 24623,62 грн, за Списком №2 – 69505,78 грн, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у розмірі в сумі 94129,40 грн.
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволено:
ухвалено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький колісний завод» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, за січень 2026 року у розмірі 24623,62 грн;
ухвалено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький колісний завод» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, за січень 2026 року у розмірі 69505,78 грн.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на виплату і доставку пільгових пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками № 1 та № 2, покриваються підприємствами та організаціями з моменту призначення пенсії відповідній особі до моменту досягнення такою особою пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Нарахована відповідачу за спірний період до відшкодування сума витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначена у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій окремим громадянам, складає 94129,40 грн. Заперечень щодо підстав і порядку призначення працівникам пільгових пенсій, суми яких включено до розрахунків, а також відносно правомірності розрахунків, як і доказів їх оскарження у встановленому порядку, відповідачем до суду не надано. Відповідачем доказів, що свідчили б про погашення вказаної суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача, суду не надано, у зв`язку з чим вимоги позивача визнано правомірними та обґрунтованими.
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Кременчуцький колісний завод» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 у справі №440/1189/26; відмовити у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький колісний завод» про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у січні 2026 року, що були взяті судом до уваги, не є первинними документами, а є документами, якими передбачено узагальнення інформації по розмірам сум та по особам - отримувачам пільгової пенсії, але наявність заборгованості вони документально не підтверджують, тому обрахунок розміру заборгованості ПрАТ «КрКЗ» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за січень 2026 року, є необґрунтованим. 
Крім того, органом Пенсійного фонду України направлено на адресу ПрАТ «Кременчуцький колісний завод» супровідні листи з відповідними розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, проте судом не досліджено, чи дійсно були дані листи отримані ПрАТ «КрКЗ», чи подавались заперечення. Справа була розглянута в спрощеному провадженні, на адресу ПрАТ «КрКЗ» документи судом направлено не було.
Апелянт вважає, що позивачем не доведено підстави нарахування заборгованості та безпосередньо саму суму заборгованості, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, прийняті із порушенням норм законодавства.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
29.05.2026 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на апеляційну скаргу, в якому позивач зауважує, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, тому безпідставними є доводи апелянта про те, що такі розрахунки не є первинними документами. Щомісяця Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області направляє на адресу відповідача повідомлення (розрахунки) про необхідність відшкодування витрат, але жодного разу відповідач не оскаржував надіслані розрахунки, та не ставив під сумнів обраховані управлінням суми до відшкодування. Під час розгляду справи в першій інстанції відповідач не скористався правом надання відзиву. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом вручення їм копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження в електронному кабінеті учасників справи.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Приватне акціонерне товариство «Кременчуцький колісний завод» (код ЄДРПОУ 00231610) зареєстроване як платник страхових внесків.
Територіальним органом Пенсійного фонду України 15 січня 2026 року надіслано відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за січень 2026 року, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1) та згідно пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 2), якими повідомлено відповідача про обов`язок відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій.
Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області надіслано відповідачу повідомлення про необхідність відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень 2026 року. 
Супровідним листом від 15.01.2026 №1600-0605-8/4123 відповідача повідомлено, що сума відшкодування відповідно розрахункам фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (список №1), яка підлягає оплаті в січні 2026 року складає 24623,62 грн: різниця за 2025 рік складає 0,00 грн та щомісячно з січня 2026 року – 24623,62 грн.
Супровідним листом від 15.01.2026 №1600-0605-8/3662 відповідача поінформовано, що сума відшкодування відповідно розрахункам фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (список №2), яка підлягає оплаті в січні 2026 року складає 69505,78 грн: різниця за 2025 рік складає 552,83 грн та щомісячно з січня 2026 року – 68952,95 грн.
Зазначені розрахунки та листи-повідомлення надіслані відповідачу за адресою місця знаходження, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та отримані відповідачем 22.01.2026.
Згідно з розрахунками позивача за особовим рахунком відповідача відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №1 та за списком №2 у розмірі 94129,40 грн, з них: за Списком №1 - 24623,62 грн; за Списком №2 - 69505,78 грн.
Посилаючись на те, що відповідач фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за спірний період у добровільному порядку не відшкодував, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788-XIІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).
Згідно із пунктами 6.1, 6.2 розділу 6 Інструкції №21-1 для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
Відповідно до пункту 2.1.1 зазначеної Інструкції визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.
Згідно з пунктами 6.4, 6.5, 6.7 зазначеної вище Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (далі - розрахунок), відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону (згідно з додатками 6 та 7 до цієї Інструкції), які надсилаються платникам, зазначеним у пункті 6.1 глави 6 цієї Інструкції, до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій в електронній або паперовій формі.
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.
Розрахунки, сформовані з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та надіслані платникам через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - електронний кабінет), вважаються одержаними з дня надходження інформації в електронній формі про одержання цих розрахунків.
Сформовані розрахунки, що підлягають надсиланню у паперовій формі, підписуються керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу Пенсійного фонду України, скріплюються печаткою органу Пенсійного фонду України та надсилаються платнику.
Платники щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це платники у розрахунку, який направляється платнику в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Позиція Верховного Суду стосовно застосування положень Інструкції №21-1 сформована, зокрема, у постановах від 07.08.2018 у справі № 826/4490/15, від 14.02.2019 у справі № 805/487/17-а, від 14.02.2019 у справі № 805/951/17-а, від 25.04.2019 у справі № 820/1165/17, від 25.04.2019 у справі № 813/822/17, від 25.04.2019 у справі № 810/3957/15, від 21.10.2019 у справі № 2а-135/10/2270/9, від 21.10.2019 у справі № 819/2382/15, від 08.11.2019 у справі № 802/84/16-а, від 09.04.2020 у справі № 813/2829/17, від 14.05.2020 у справі № 809/603/17, від 16.06.2020 у справі № 826/5835/14 та від 23.06.2020 у справі № 815/6413/16.
Зазначені норми чинного законодавства передбачають наявність у підприємств обов`язку відшкодовувати Пенсійному органу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам таких підприємств.
При цьому, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.01.2021 у справі № 640/18421/19, від 14.09.2022 у справі № 817/1943/17, від 26.10.2022 у справі № 812/1231/17, від 15.05.2024 у справі №640/31886/20, від 29.05.2025 у справі №160/119/23, від 24.02.2026 у справі №420/156/24.
Виходячи з наведеного, колегія суддів зауважує, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції 21-1 (додаток 8-а), є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за списками № 1 та № 2.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню за період 01.01.2026 по 31.01.2026:
- у розмірі 24623,62 грн за Списком № 1;
- у розмірі 69505,78 грн за Списком № 2.
Зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню були вручені представнику ПрАТ «Кременчуцький колісний завод» 22.01.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 19).
Доказів незгоди відповідача із розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій суду не надано, як і не спростовані належними доказами доводи апелянта про неотримання розрахунків.
В добровільному порядку відповідачем не сплачено заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за січень 2026 року по Списку № 1 в розмірі 24623,62 грн та по Списку № 2 в розмірі 69505,78 грн, що є підставою для стягнення її в судовому порядку.
Колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 809/963/17, оскільки спір у цій справі стосувався відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії особі, якій така пенсія була призначена на підставі рішення суду, яке в наступному було скасовано рішенням суду апеляційної інстанції, а отримані відповідачем у тій справі розрахунки містили різні періоди відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії.
Висновки суду першої інстанції у цій справі жодним чином не суперечать вказаній вище постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 809/963/17.
Разом з цим колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Враховуючи, що предметом позову є стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списками №1 та № 2, доказуванню підлягають обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення невідшкодованої суми у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.
При цьому, питання правомірності включення до розрахунків певних сум не може бути предметом доказування, оскільки не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати його правовий аналіз.
Доводи апеляційної скарги щодо ненаправлення пенсійним органом на адресу відповідача розрахунків фактичних витрат на виплату чи доставку пенсій, спростовується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Також колегія суддів вважає безпідставним посилання скаржника на те, що справа була розглянута в спрощеному провадженні, а на адресу ПрАТ «КрКЗ» документи судом направлено не було, оскільки матеріали справи містять довідки про доставку електронного листа, якими підтверджується доставка документів (ухвали про відкриття провадження, рішення суду) до електронного кабінету ПАТ «Кременчуцький колісний завод».
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списку № 1 в розмірі 24623,62 грн та по Списку № 2 в розмірі 69505,78 грн, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку.
З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький колісний завод» залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 по справі №440/1189/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	І.М. Ральченко   В.В. Катунов