ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/2108/26
17 липня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду через представника адвоката Сабатюк Наталію Петрівну надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" відомостей про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) щодо результатів проходження медичного огляду (постанова ВЛК, оформлена довідкою за номенклатурним номером №16/5624 від 23.06.2022р.), та щодо виключення з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" відомості про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо результатів проходження медичного огляду (постанова ВЛК, оформлена довідкою за номенклатурним номером №16/5624 від 23.06.2022р.), та щодо виключення з військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.06.2022 пройшов медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , за результатами якого згідно постанови ВЛК, оформленої довідкою від 23.06.2022 №16/5624, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Запис про виключення з військового обліку внесений до військового квитка позивача серії НОМЕР_2 . Проте під час оновлення персональних даних позивачем з`ясовано, що відомості у військово-обліковому документі не співпадають з даними у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме у Реєстрі не зазначено, що позивач виключений з військового обліку. На звернення позивача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про проходження позивачем ВЛК та виключення його з військового обліку на підставі постанови, оформленої довідкою від 23.06.2022 №16/5624, відповідач відповів відмовою, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 
Ухвалою суду від 08 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а треті особам строк для надання письмових пояснень.
Цією ж ухвалою суду залучено до розгляду справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 надати суду у строк для подання відзиву на позовну заяву докази, що стосуються предмету спору, у тому числі належним чином завірені копії всіх матеріалів, що стали підставою для внесення до військового квитка ОСОБА_1 запису про виключення його з військового обліку за станом здоров`я 23.06.2022.
07 травня 2026 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення процесуального строку для його подання з підстав значного обсягу навантаження та відсутності можливості своєчасного опрацювання всіх матеріалів, що надходять на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд зазначає наступне.
Згідно частин п`ятої, шостої статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Як слідує з матеріалів справи, в ухвалі від 08.04.2026 про відкриття провадження у справі судом встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Копія вказаної ухвали доставлена до електронного кабінету відповідача 08.04.2026, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа. (арк. справи 27, зворот)
Таким чином, встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву закінчився 23.04.2026. 
Відзив на позовну заяву подано відповідачем 07.05.2026, тобто з пропуском встановленого судом строку.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення пропущеного відповідачем строку для подання відзиву на позовну заяву суд враховує, що відзив є різновидом заяв по суті справи, подання якого є правом учасника справи (частини 2, 4 статті 159 КАС України), та в якому відповідач, як правило, викладає свої заперечення щодо позову із посиланням на відповідні докази та норми права.
Тобто по своїй суті відзив - це інструмент доведення відповідачем до суду своєї позиції (доводів, заперечень, спростувань) щодо суті спірних правовідносин та предмету спору, а у межах справи, розгляд якої здійснюється у письмовому провадження за відсутності сторін, - це фактично єдина можливість викласти свої аргументи щодо позовної заяви.
Суд зважає, що право кожною сторони бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України й статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа могла скористатись своїм правом висловити свою позицію щодо позову.
Отже, права на доступ до суду, на змагальний розгляд і на ефективний засіб захисту права є основоположними правами осіб, які гарантуються Конвенцією. Попри свою важливість, цілі досягнення ефективності та прискорення здійснення судочинства не виправдовують порушення цих прав.
У даному випадку суд враховує, що оскільки наразі в державі триває воєнний стан і відповідач виконує першочергові завдання щодо проведення мобілізації, метою яких є забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а тому пропуск процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву в цьому випадку можливо визнати таким, що відбувся з поважних причин.
За вказаних обставин обмеження відповідача у праві подання відзиву на позовну заяву не буде відповідати загальним засадам справедливого судового розгляду
Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги, що розгляд цієї справи не є завершеним, суд з метою всебічного, повного і об`єктивного її розгляду вважає за необхідне клопотання ІНФОРМАЦІЯ_7 задовольнити та поновити останньому строк для надання відзиву на позовну заяву.
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 23 червня 2022 року позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби було направлено на медичний огляд військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 . За результатами проходження військово-лікарської комісії, видано довідку та визнано позивача непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.
Проте постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560 пунктом 69 визначено, що у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
Відповідач зазначає, що оскільки довідка ВЛК від 2022 року втратила чинність, з метою занесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно визнання позивача «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку», позивачу необхідно пройти військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 та затвердити висновок 16-ю регіональною військово-лікарською комісією (м. Львів), де оформити свідоцтво про хворобу.
Крім того відповідач вказує, що постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 про непридатність військовозобов`язаних та резервістів до військової служби, прийняті у воєнний час та під час мобілізації, в силу підпункту б) пункту 22.6 глави 20 розділу II Положення №402 підлягали затвердженню ВЛК регіону.
Треті особи не скористались правом надати письмові пояснення щодо позовної заяви, з заявами про продовження строку для їх надання до суду не звертались.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується копією його паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Тернопільським МВ УДМС у Тернопільській області 13.07.2021 року. (арк. справи 14-15)
Відповідно до довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 від 23.06.2022 №16/5624, проведено медичний огляд ОСОБА_1 , 1975 року народження, за результатами якого на підставі статті 40а графи ІІ Розкладу хвороб його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. (арк. справи 18)
Згідно відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 15.11.1993 ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_1 , до розділу VIII «Взяття на військовий облік та зняття з обліку» внесений наступний запис про виключення з військового обліку за станом здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_11 від 23.06.2022 року. (арк. справи 16-17)
Разом з тим, згідно відомостей військово – облікового документу, сформованого 23.03.2026 через застосунок “Резерв+”, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів наявний запис про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_12 . При цьому запис про проходження ОСОБА_1 ВЛК 23.06.2022, за наслідками якої він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, відсутній. (арк. справи 11-13)
26.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою, у якій просив внести щодо нього достовірну (актуальну) інформацію в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме щодо виключення його з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби згідно довідки військово-лікарської комісії №16/5624 від 23.06.2022. (арк. справи 19)
Відповідь на вказане звернення у матеріалах справи відсутня. 
Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про результати медичного огляду, оформлені постановою ВЛК від 23.06.2022 №16/5624 та виключення з військового обліку, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу”. (далі - Закон №2232-ХІІ)
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. (частина 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ)
Приписами частини 1 статті 34 Закону №2232-ХІІ передбачено, що персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
За приписами частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ у редакції, чинній на час проходження позивачем медичного огляду (23.06.2022) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі Порядок №1487), чинного з 05.01.2023, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”. (пункт 20 Порядку №1487)
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені Законом України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” №1951-VIII від 16.03.2017. (далі - Закон №1951-VIII)
Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України (частина 1 статті 1 Закону №1951-VIII).
Згідно частини 1 статті 2 Закону №1951-VIII основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
За змістом статті 3 Закону №1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є:
1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Частиною 5 статті 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини 8, 9 статті 5 Закону №1951-VIII).
За змістом статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; відомості про участь у бойових діях. (стаття 8 Закону №1951-VIII)
Відповідно до статті 9 Закону №1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону №1951-VIII, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).
Спір у цій справі стосується бездіяльності відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про результати проходження ним медичного огляду, оформлені довідкою ВЛК від 23.06.2022 №16/5624, а також виключення позивача з військового обліку.
Так, за позицією позивача, відповідачем протиправно не вчиняються дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про висновки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , оформлені довідкою №16/5624 від 23.06.2022, згідно яких рядовий ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідач у відзиві на позовну заяву визнає, що 23 червня 2022 року позивач з метою визначення придатності до військового обліку пройшов медичний огляд військово – лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 , за результатами якого видано довідку та визнано позивача непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку. При цьому, заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача зазначає, що процедура виключення позивача з військового обліку є незавершеною, оскільки довідка ВЛК від 23.06.2022 №16/5624 не затверджена комісією вищого рівня. 
Надаючи правову оцінку вказаним аргументам сторін, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 13 статті 2 Закону №2232-XII громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджено наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (тут і надалі в редакції, що діяла з 16.04.2021 до 25.08.2023, тобто в редакції, що діяла на дату проходження позивачем медичного огляду, за результатами якого складено довідку ВЛК від 23.06.2022).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК (підпункт 2.6.1 пункту 2.6 глави 2 розділу I Положення №402).
Пунктом 2.10.1 пункту 2.10 глави 2 розділу I Положення №402 встановлено, що ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.
Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти). (пункт 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення №402)
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу II Положення №402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402.
Відповідно до абзацу першого пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
За змістом пункту 3.3 глави 3 розділу II Положення №402 військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.
Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:
"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";
"Обмежено придатний до військової служби";
"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний до військової служби".
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
"Придатний до військової служби";
"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";
"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Пункт 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 визначає формулювання постанов, які приймає ВЛК при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів, серед яких:
а) "Придатний" .
б) "Непридатний":
до військової служби з виключенням з військового обліку.
За нормами пункту 22.1 глави 22 розділу II Положення №402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються:
в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.
Пункт 22.5 глави 22 розділу II Положення №402 визначає, що свідоцтво про хворобу у воєнний час складається:
на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
За змістом пункту 22.6 глави 22 розділу II Положення №402 свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню:
а) у мирний час:
на генералів (адміралів), військовослужбовців запасу та у відставці, які оглянуті згідно з пунктом 3.13 розділу II Положення; на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ; на військовослужбовців та членів їх сімей, за наявності медичних протипоказань до направлення за кордон - ЦВЛК;
на всіх військовослужбовців, членів їх сімей, курсантів, учнів військових ліцеїв - ВЛК регіону;
б) у воєнний час:
на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).
Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (пункт 22.7 глави 22 розділу II Положення №402).
Аналіз наведених положень законодавства, чинного на момент оформлення довідки ВЛК №16/5624 від 23.06.2022, свідчить, що затвердженню підлягали, зокрема, постанови ВЛК, які оформлені свідоцтвом про хворобу, та прийняті у воєнний час щодо військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, та щодо офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Натомість, постанови ВЛК, винесені у особливий період (воєнний час) щодо військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також військовослужбовців рядового складу, оформлялись довідками, які не підлягали затвердженню штатною ВЛК. 
Відтак, позиція відповідача в частині необхідності затвердження постанови про непридатність позивача (сержанта) до військової служби з виключенням його з військового обліку штатною ВЛК, є необґрунтованою. 
Також суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що строк дії довідки ВЛК №16/5624 від 23.06.2022 є “завершеним” з посиланням на абзац четвертий пункту 69 Порядку №560, оскільки цей пункт, як і Порядок в цілому прийнятий значно пізніше (16.05.2024), ніж позивач проходив медичний огляд ВЛК (23.06.2022), а тому його норми не можуть поширюватися на правовідносини, які виникли задовго до його прийняття.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів спростування висновків ВЛК, викладених у постанові, оформленій довідкою від 23.06.2022 №16/5624, або відомостей щодо проведення перевірки компетентними органами правомірності видачі довідки, або доказів її скасування, тому суд вважає, що факт проходження позивачем 23.06.2022 медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 , і визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку є таким, що доведений належними та достовірними доказами.
Виключення особи з військового обліку за станом здоров`я свідчить про те, що в розумінні Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” така особа у подальшому не може вважатись військовозобов`язаною, оскільки згідно частини шостої статті 37 цього Закону громадяни України, які визнані непридатними до військової служби, виключаються з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Суд зауважує, що згідно наведених вище положень частин 8, 9 статті 5 Закону №1951-VIII районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру, до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними.
Діюча на даний час редакція підпункту 3 пункту 6 статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” передбачає, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Відтак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та актуалізації даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, після виключення позивача з військового обліку на підставі довідки ВЛК №16/5624 від 23.06.2022 та за заявою позивача зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Судом встановлено, що позивач особисто шляхом надіслання відповідної заяви звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якій просив внести до Реєстру дані про проходження ВЛК від 23.06.2022 та виключення його з військового обліку, проте відповідач відповідних дій для внесення даних щодо позивача до Реєстру не вчинив.
Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Беручи до уваги, що до Реєстру вносяться такі службові дані військовозобов`язаних як: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) (стаття 8 Закону № 1951-VIII), тому суд дійшов висновку про протиправність допущеної відповідачем бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо результатів проходження медичного огляду, оформлених постановою ВЛК №16/5624 від 23.06.2022, та виключення позивача з військового обліку у зв`язку з його непридатністю до військової служби за станом здоров`я.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. А відтак, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 4 статті 245КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Судом враховано, що позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 для внесення актуальних даних щодо його військового обліку з наданням підтверджуючих документів, проте відповідач, як орган, уповноважений на ведення Реєстру, відповідних змін до даних позивача не вніс, а тому належним способом захисту порушених прав позивача суд вважає зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_13 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про проходження ОСОБА_1 медичного огляду, результати якого оформлені постановою (довідкою) ВЛК від 23.06.2022 №16/5624, а також виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (частина друга статті 77 КАС України)
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у повному обсязі, що складає 1064,96 грн.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 243-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про результати проходження медичного огляду ОСОБА_1 , оформлені постановою (довідкою) ВЛК №16/5624 від 23.06.2022, а також виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про результати проходження медичного огляду ОСОБА_1 , оформлені постановою (довідкою) ВЛК №16/5624 від 23.06.2022, а також виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 17 липня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- ІНФОРМАЦІЯ_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ); 
третя особа:
- ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) 
- ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) .
Головуючий суддя Мірінович У.А.