154/1597/26 
2/154/1180/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
15.07.2026 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», представник позивача Гурський Р.Ю. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

21.04.2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2903412218-548410 від 16.12.2021 року.

Позов мотивований тим, що 16.12.2021 року між ТОВ «Кошельок» та відповідачем шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір про надання коштів у позику, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 2500 грн строком на 14 календарних дні.

Почат?овий (пільговий) стро? ?редитування становив 14 днів із застосуванням дис?онтної відсот?ової став?и 0,01 % на добу. Пун?том 3.6 договору сторони погодили, що фа?т ?ористування позичальни?ом сумою ?редиту після за?інчення пільгового періоду є від?ладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК У?раїни, з настанням я?ої стро? ?ористування ?редитом продовжується на 90 днів (до 01.02.2022) із застосуванням базової процентної став?и 2,2 % на добу.
На виконання умов договору позивач перерахував кредитні кошти на платіжну картку відповідача, однак останній свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на день звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 7453,50 грн, яка складається із 2500 грн основної суми кредиту та 4953,50 грн процентів за користування кредитом. У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути зазначену суму заборгованості, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 23.04.2026 прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.12.2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2903412218-548410, в еле?тронній формі, з ви?ористанням еле?тронного підпису одноразовим ідентифі?атором, надісланим на номер телефону НОМЕР_1 , було у?ладено договір про надання ?оштів у пози?у, в тому числі на умовах фінансового ?редиту № 2903412218-548410, за умовами я?ого позивач зобов`язався надати відповідачу ?редит у сумі 2500,00 грн., а відповідач - повернути ?редит та сплатити проценти за ?ористування ним.

Почат?овий (пільговий) стро? ?редитування становив 14 днів із застосуванням дис?онтної відсот?ової став?и 0,01 % на добу. Пун?том 3.6 договору сторони погодили, що фа?т ?ористування позичальни?ом сумою ?редиту після за?інчення пільгового періоду є від?ладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК У?раїни, з настанням я?ої стро? ?ористування ?редитом продовжується на 90 днів (до 01.02.2022) із застосуванням базової процентної став?и 2,2 % на добу.

На ви?онання своїх зобов`язань позивач перерахував ?редитні ?ошти в сумі 2500,00 грн на бан?івсь?у ?арт?у, в?азану відповідачем в особистому ?абінеті, що підтверджується платіжним дорученням та довід?ою фінансової установи про перерахування ?оштів. Відповідач розпочав ?ористування ?редитними ?оштами, чим підтвердив фа?т у?ладення договору, проте зобов`язання за договором не ви?онав.

Згідно з п.3.5 кредитного договору, Сторони погоджуються що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлении? п.2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку і?х застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,85 розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору.

Відповідно до п.3.6, 3.7, 3.8 кредитного договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду; з наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803( вісімсот три ) процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним.

Згідно з п.3.3 вказаного Договору, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здіи?снюватиметься згідно графіка платежів, що є Додатком до цього Договору.

Вищезазначені кредитний договір та Графік розрахунків підписано відповідачем ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора.

Згідно з повідомленням ТОВ «Кошельок» 16.12.2021 року перерахувало через платіжну систему XPAY GROUP LLC на картку відповідача грошові кошти у сумі 2500 грн.

Факт зарахування коштів в сумі 2500 грн. 16.12.2021 року також підтверджено у справі витребуваною у АТ"Універсал БАНК" випискою по рахунку відповідача.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 2903412218-548410 від 16.12.2021 становить 7453,50 грн., з я?их: заборгованість за сумою ?редиту - 2 5,00 грн; заборгованість за відсот?ами за ?ористування ?редитом - 4953,50 грн.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З огляду на наведене, вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягають до задоволення.

Враховуючи строк кредитування та умови надання кредиту, розмір нарахованих відсотків є обґрунтованим, відповідає графіку погашення заборгованості, отже, вимоги у цій частині також підлягають до задоволення.

Відомостей про погашення відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, контррозрахунку відповідачем не надано.

З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 7 453,50 грн.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Зі змісту позову слідує, що позивач просить суд стягнути з відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження чого надав суду наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.02.2025, акт № 1 від 10.04.2026 прийняття-передачі правової допомоги на суму 10 000,00 грн. та додаток від 20.02.2026 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.02.2025.

Зважаючи на те, що справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, не була пов`язана зі значним обсягом доказування чи проведенням судових експертиз, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що обґрунтованим та співмірним є відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн., в іншій частині відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, статтями 204, 526, 534, 626, 627, 629, 639, 1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ЄДРПОУ 40842831, Київська область, Бучанський район, с.Чайки, вул. Антонова, 8А) заборгованість за договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 2903412218-548410 від 16.12.2021, у розмірі 7 453 (сім тисяч чотириста п`ятдесят три),50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ЄДРПОУ 40842831, Київська область, Бучанський рвйон, с. Чайки, вул. Антонова, 8А) 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві),40 грн. 40 коп. судового збору та 5500грн (по,ять тисяч по,ятсот)грн витрати на професійну правничу допомогу

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Волинського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Тетяна Пустовойт