Справа № 357/10010/26
3/357/3250/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону № 1, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 
у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

У С Т А Н О В И В:

18.05.2026 року о 13 год. 46 хв. в м. Біла Церква по вул. Томилівській, 62 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується висновком закладу від 18.05.2026, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст.130 ч.1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669105 від 18.05.2026 року.
В судове засідання 29.07.2026 року правопорушник ОСОБА_1 не з`явився. Про день та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином завчасно, про що свідчить телефонограма від 17.07.2026.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Чередніченко В.А. подала до суду клопотання про розгляд протоколу без її участі ьа участі ОСОБА_1 . Також просила суд закрити провадження по справі з наступних підстав.
Захисник в клопотанні зазначила, що ОСОБА_1 було зупинено безпідставно. Також працівниками поліції була порушена процедура огляд на стан алкогольного сп`яніння, а саме ОСОБА_1 кілька разів проходив освідування за допомогою газоаналізатора без заміни мундштука.
Також захисник зазначає, що в медичному закладі під час повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 також декілька разів видихав в один і той же мундштук.
Також забір біологічних зразків у ОСОБА_1 в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» не здійснювався.
Адвокат Чередніченко В.А. просила закрити провадження в даній справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію відеозапису, актом огляд, а також іншими документами.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.
Вважаю, що вина ОСОБА_1 повністю доведена письмовими матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669105 від 18.05.2026 року; карткою обліку адміністративного правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 18.05.2026 14:03; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; диском з відеозаписом.
Також до матеріалів протоколу додано роздруківку тесту на стан алкогольного сп`яніння, результат 1.36 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та рапорт від 18.05.2026.
Суддею встановлено, що о 13 год. 46 хв. в м. Біла Церква по вул. Томилівській, 62 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується висновком закладу від 18.05.2026, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння – тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
У п. п.2, 4 розділу 1 Інструкції вказано, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, дійсно в період часу з 14:04 по 14:07 ОСОБА_1 проходив огляд за допомогою газоаналізатора «Drager» на місці зупинки та чотири рази не зміг пройти в зв`язку з тим, що недостатньо об`єму. При цьому мундштук жодного разу не змінювався.
Тому вважаю доказ – роздруківку з газоаналізатора «Drager» недопустимим, тобто таким, що був здобутий внаслідок істотних порушень.
По принципу «плодів отруйного дерева» недопустимим є і доказ – акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведений на місці зупинки, оскільки він є похідним від роздруківки з газоаналізатора «Drager».
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.
Разом з тим, адвокат Чередніченко В.А. в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_1 в лікарні також проходив освідування за допомогою газоаналізатора «Drager», де не змінювалися мундштуки.
Суддя відхиляє дані доводи захисника та констатує, що з відео чітко вбачається, що ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я пройшов освідування за допомогою газоаналізатора «Drager» з першого разу о 14:45, результат позитивний – 1,24 проміле, що зафіксовано на бодікамеру та про що мається висновок лікаря. 
Крім того, суддя критично ставиться до показань ОСОБА_1 в частині того, що він вживав ліки в зв`язку з чим було виявлено стан алкогольного сп`яніння, оскільки показники газоаналізатора «Drager» більш, ніж в шість разів перевищують допустиму норму.
Суддя зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами. 
Зважаючи на викладене вище вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, є достовірними та допустимими доказами.
Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що обране стягнення буде мірою відповідальності, поваги до правил співжиття, та у майбутньому зможе забезпечити запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
Отже суддя вважає, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ст.130 ч.1 КУпАП.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
На підставі викладеного, статтями 130 ч. 1, 9, 221, 245, 251-252, 266, 280, 284, 40-1 КУпАП, суддя,- 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. в дохід держави.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження». 

Суддя | О.Л. Гавенко