Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 р. Справа № 520/11127/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
У С Т А Н О В И В :
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 
1. визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою 6-РПДВ від 18.04.2025 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» (код в ЄДРПОУ 38385877);
2. зобов`язати ГУ ДПС в Харківській області повернути платника податків – ТОВ «Профіт Агро» (код в ЄДРПОУ 38385877) у становище, що існувало до винесення рішення від 18.04.2025, що включає в себе поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ; поновлення (або відкриття нового) електронного рахунка в СЕА ПДВ; відображення на такому рахунку реєстраційної суми (УНакл), яка має бути перерахована за формулою, наведеною в пункті 200-1.3 статті 201-1 ПК України, з урахуванням обставин використання наданого платнику податків права із повернення з бюджету коштів, що перевищують суму узгоджених податкових зобов`язань, та наявності підстав для сплати узгоджених податкових зобов`язань.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач вважає, що контролюючий орган не мав підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, оскільки ТОВ «Профіт Агро» своєчасно та на постійній основі подає податкові декларації з ПДВ відповідно до вимог чинного законодавства, при цьому показники таких декларацій підтверджують наявність господарських операцій (постачання/придбання товарів/послуг), що формують податкові зобов`язання та податковий кредит (на підтвердження зазначеного в додатках до позовної заяви надається дані системи електронного адміністрування ПДВ). Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою суду від 18.05.2026 року клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» строк звернення до адміністративного суду з даним позовом; прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, у якому виклав свої заперечення проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначив, що оскаржуване рішення прийнято згідно вимог чинного законодавства, є обґрунтованим та не підлягає скасуванню, оскільки платник податків протягом 12 послідовних податкових місяців з березня 2024 до березня 2025 не подавав контролюючому органу декларації з податку на додану вартість. Тобто, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе, зокрема, у випадку подання платником ПДВ декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних місяців з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Станом на 18.04.2025 року (дата анулювання реєстрації платника податку на додану вартість) від підприємства ТОВ «Профіт Агро» до ГУ ДПС не надходила заява про неможливість виконання платником податків обов`язків та відповідні документи згідно наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків».
У відповіді на відзив позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та наполягав на тому, що позивачем протягом останніх 12 місяців подавалися податкові декларації з ПДВ, що в свою чергу виключає правомірність анулювання реєстрації платника ПДВ на підставі неподання протягом 12 послідовних податкових місяців контролюючому органу декларації з податку на додану вартість. У зв`язку з чим, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро» (далі - ТОВ «Профіт Агро», позивач) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як суб`єкт господарювання - юридична особа (код 38385877).
Позивач був зареєстрований як платник податку на додану вартість з 19.07.2013 року, індивідуальний податковий номер - 383858720316.
17.05.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний квітень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 17.05.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний квітень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9134182016.
17.06.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний травень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 17.06.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний травень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9165183956.
12.07.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний червень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 12.07.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний червень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9192875097.
20.08.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний липень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 20.08.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний липень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9240954908.
20.09.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний серпень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 20.09.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний серпень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9275686911.
14.10.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний вересень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 14.10.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний вересень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9304398947.
14.11.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний жовтень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 14.11.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний жовтень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9344916527.
19.12.2024 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний листопад 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 19.12.2024 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний листопад 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9386537129.
18.01.2025 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний грудень 2024 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 18.01.2025 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний грудень 2024 року прийнято, реєстраційний номер 9418382106.
19.02.2025 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний січень 2025 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 19.02.2025 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний січень 2025 року прийнято, реєстраційний номер 9036967952.
19.03.2025 року позивачем подана Податкова декларація з податку на додану вартість за звітний лютий 2025 року, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Разом із податковою декларацію подано Додаток 2, відмітка контролюючого органу: «документ прийнято». Згідно квитанції № 2 від 19.03.2025 року, Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний лютий 2025 року прийнято, реєстраційний номер 9071569745.
16.04.2025 року Головним управлінням ДПС у Харківській області складено довідку щодо анулювання позивачу реєстрації платника ПДВ №425/20-40-04-01-23.
Рішенням комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 18.04.2025 року №7339 (вих.№22127/6/20-40-04-01-22), відповідно до п.п."г" п.184.1 ст.184 Податкового Кодексу України, анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість - Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Агро».
Підставою для прийняття спірного рішення вказано:
1) платник протягом 12 послідовних податкових місяці не подає позивачем контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що підтверджено довідкою від 16.04.2025 року №425/20-40-04-01-23;
2) платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з березня 2024 по лютий 2025 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяці обсяги оподаткування операцій 0 гривень.
Не погодившись із винесеним рішенням про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість , позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є, зокрема, будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.
Процедура анулювання реєстрації платника податку на додану вартість регулюється розділом V ПК України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130.
Згідно із пунктом 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо:
а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов`язань у випадках, визначених цим розділом;
б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов`язань із податку у випадках, визначених цим розділом;
в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість;
г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту;
ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними;
д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута;
е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб`єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду;
є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність;
з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4,5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.
Пунктом 184.2 статті 184 ПК України визначено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Постановою КМУ від 14.11.2014р. №1130 затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість (далі - Положення №1130), яким визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.
Підпунктом «г» п.5.1. Положення №1130 встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо: особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Відповідно до пункту 5.2 Положення №1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що:
не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця;
включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.
Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.
Пунктом 5.5 Положення №1130 визначено, що анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).
Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).
Відповідно до пункту 5.6 Положення №1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Контролюючий орган, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.
Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою №6-РПДВ. Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.
Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ вважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6-РЖ. Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.
Один примірник рішення зберігається в контролюючому органі, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.
З огляду на викладене, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі п.п. «г» п.184.1 ст.184 ПК України можливе за умов неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
При цьому, такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.
Тобто, для анулювання реєстрації платником ПДВ визначальним є факт подання декларацій за останні 12 послідовних податкових місяців, які свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі №820/2294/16, від 16.04.2020 року у справі №826/876/17.
Разом із тим, конструкція підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.11.2022р. у справі №380/8687/20.
Як встановлено з матеріалів справи, підставою для прийняття ГУ ДПС оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість стала довідка від 16.04.2025 року №425/20-40-04-01-23, щодо подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних місяців.
Тобто, підтверджуючим документом для прийняття контролюючим органом рішення від 18.04.2025 року №7339 (вих.№22127/6/20-40-04-01-22) про анулювання реєстрації у даному випадку є відповідна довідка щодо анулювання такої реєстрації.
Зі змісту вказаної довідки контролюючого органу, позивач подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з березня 2024 по лютий 2025 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Враховуючи наведене, суд вважає, що з урахуванням приписів ст. 184 ПКУ та Положення №1130, у ГУ ДПС були наявні підстави для прийняття рішення від 18.04.2025 року №7339 (вих.№22127/6/20-40-04-01-22) “Про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ “Профіт Агро”.
Суд вважає необґрунтованими доводи позову про те, що відповідач неправомірно анулював реєстрацію позивача, оскільки позивач протягом зазначеного періоду здійснював операції з постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, з огляду на наступне. 
Як свідчать матеріали справи, згідно Реєстру податкових накладних ТОВ «Профіт Агро» здійснило поставку ячменю СТОВ «Дмитровка» на підставі Договору №0202Я від 02.02.2024 року, у зв`язку з чим відправлені на реєстрацію податкові накладні від 03.05.2024 року на суму 1 628 139,87 грн (в т. ч. ПДВ 199 947,00) та від 03.05.2024 року на суму 1 696 211,87 грн (в т. ч. ПДВ 208 306,72).
Водночас, у реєстрації вказаних податкових накладних за відомостями Реєстру податкових накладних відмовлено 20.05.2024 року.
Доказів скасування рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних або доказів реєстрації цих накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних матеріали справи не містять.
Отже, здійснення позивачем у період з березня 2024 по лютий 2025 року господарської діяльності матеріалами справи не підтверджено.
Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості здійснення або поважності причин нездійснення господарської діяльності упродовж періоду з березня 2024 по лютий 2025 року.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.10.2023 у справі № 160/19575/22 платник податків, який у зв`язку із проведенням бойових дій втратив можливість здійснювати господарську діяльність, отримувати дохід від підприємницької діяльності та/або навіть втратив основні засоби для ведення такої господарської діяльності не може бути притягнутий до відповідальності у зв`язку із невиконанням ним податкових обов`язків. Разом із тим, для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними.
Платник податків повинен надати вичерпний перелік документів, які підтверджують виникнення обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.
Відтак суд вважає, що власне факт впровадження воєнного стану за відсутності жодних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості, зокрема, своєчасного подання позивачем на реєстрацію податкової накладної, не є достатньою підставою для визнання спірного рішення контролюючого органа протиправним та його скасування.
Додатково суд враховує, що відповідач до ухвалення спірного рішення не вчинив жодних дій, спрямованих на виключення можливості настання для підприємства негативних наслідків, передбачених пунктом 184.1 статті 184 ПК України, як-то попередження у будь якій формі (повідомлення/пояснення) контролюючого органа про існування обставин, які унеможливлюють виконання ним свого обов`язку.
Крім того, суд зважає на те, що позивач не вжив жодних заходів з метою оскарження рішення ГУ ДПС України про відмову в реєстрації податкових накладних від 03.05.2024 року та не доклав жодних зусиль для доведення в позасудовому, а у разі недосягнення позитивного результату й в судовому порядку наявності правових підстав для її реєстрації в ЄРПН.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд висновує, що оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 18.04.2025 року щодо ТОВ «Профіт Агро» є правомірним та обґрунтованим, оскільки позивачем подані податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з березня 2024 по лютий 2025 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяці обсяги оподаткування операцій 0 гривень.
А тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1,2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя   Марина Лук`яненко